169 
Různotvarné mochny (Potentilla), nejvíce žiutosvěté, panůjí nad všemi našimi poleiam?, 
už do/Mp vystupujíce; kdežto ozdobenou plazivou Pryadku  (Dryas oetopetala) nochí- 
zejí. Na rašelinách červená se zlemna zábělník (Comarum). Také 'Eskulapovi jest 
druh rodů jednoho zasvěcen , kuklík obecný , též benediktovým (kořením nazývaný 
(Geum urbanum), jenžto svým rhizomem, tříslovinu, zvláštní pryskyřici a lehký olej 
hřebíčkovitého zápachu obsahujícím, druhdy kůru čhinovou nahražoval.  Řepíček (Agri- 
monia); drobnokvětá husí nožka  (Alchemilla vulgaris), toten (Sanguisorba“ officinalis) 
rudočervený již musily z officin lékarníků  ustoupiti. Tavola (Spiraea) honosí se mno- 
hými rody po Evropě, Sibiři a severní Americe rostoucími, z nichž mnohé v zahradách 
na ozdobu se chovají, jiné, jako přesličná udatna (Sp. Aruncus) s velice rozvětvéným, 
drobnokvětým květenstvím, i sám mandlovonný medušník (Sp. Ulmaria) našich mokrých 
luk pěstování by zásluhovály. © Hlízy kořenové lučního tužebníka (Sp. Filipendula); pří- 
jemně vonné; zahořklé, moučné dají se jísti. Příbuzná Kerria japanska krášlí plným 
žlutým květem zahrady; a Ouillaja v Chili rostoucí má. kůru, jenž ve vodě močena 
mydlinky dává a do obchodu přichází, že vytahuje mastnoty a plátno žlutí. — 
Hnědokvětý sazaník (Calycanthus floridus) z Karoliny, příjemně jablky páchnoucí, 
a podobný keř Chymonanthes japánský žlutokvětý, také v zahradách přicházejí.  Gra- 
nátový (strom (Punica granatum) nepochybně pochází ze severní Afriky, odkudž v nej- 
dávnější době do Malé Asie a severní Evropy byl přesazen, až i v Švýcarech, Tyrolech 
a. Krajině. zdivočel.. To jest ono svodné jablko, jehož pojeděním © Proserpina , Eva 
řeckého. mythu, nevykupitelně v moci podsvětového krále uvázla. 
0 „Pozdržev se takto líčením květeny našeho řádu s ohledem na poměry prostoru 
a.doby, kteréž se mi mejpotřebnějšími a nejvíce zajímavými viděli, přikročím již 
k opátraní tváru a ústrojnosti povšechné rostlin růžovitých. Tvar stromovitý a křo- 
vitý převládá v řádu tom vůbec nad bylinami, tak sice, že jedině v čeledi Růžovitých 
© Wužším smyslu druhy bylinovité přicházejí. © Všecky téměř byliny růžovité žijí po 
- mnoho let pomocí rhizomův, jen několik druhů mochny a pak husí nožka rolní (Alche- 
milla arvensis) neobnovují se z podzemního pně, nýbrž toliko ze semen. © Ohledime-li 
stanoviště těchto nemnoho jednoletých a porovnáme-li je se stanovišti mnoholetych, mu- 
síme, připustit, že obojí spůsob životní jaksi s půdou oběma přiměřenou souvisí. Jedno- 
leté ty rostliny žijí v mělké, písečné půdě, zvláště takové, která od vodních příva- 
lův -ročně zaplavována bývá a tedy pevnému utkvění rostlin na. delší čas neni pří- 
zniva, kdežto rhizomy mnoholetých v příznivějších podmínkách pevné, hlinité a kamenité, 
suché, neb kypré lesní půdy ročně se rozmnožují. Kterak toto rozmnožování a nahra- 
ování z „podzemních pupenů se děje, již v předešlém jednom článku jsem vyložil. 
Nalézají se totiž i mezi Růžovitýmí druhové jak s jednou, tak i se dvěma vegetativníma 
osama. U jahodníků na př., některých mochen, kuklíků zůstává část osy s něvyvinu- 
tými, články pod zemí, druhá část vystoupíc v čase letním nad zem prodlužuje se v lodyhu 
s články vyvinutými ; sto jsou. druhy © jedné ose. Zde nemůže. ta sama osa dále se 
wyvinovati, neboť vzrostnulím v květnatou lodyhu uložila si konečný cíl, a díl ten nad- 
izemní po vegelační době zahyne. Tuť přijimají poboční lupeny na podzemní“ ose 
přeslelní obnovu tím, že, ony příštím „rokem podobně nejdřív co krátký rhizom pak 
©o-lodyha se vyvinou. Častěji, se; stává, jako při jáhodě vzvýšené (Frag. elatiory, 
že zároveň s koncem. rhizomu Jaké „nejhořejší poboční pupeny jeho vzrostou; a pík 
více lodyh z jednoho trsu vycházívá, „Tímto spůsobem se trs podzemní toliko obno- 
