182 
přodní. U jabloňovitých zdužnalí naopak samé lůžko, pokud semeníky objímá, horém 
úvadne, ale i se zbylky kalichu, koruny, tyčinek zbývá ku podobě korunky na zra- 
lém plodu. Nejvnitřněji kolem pouzder semenných odlučuje se ale vrstva, hned má- 
zdrovitá ve hrušce, muchovníku (viz obr. 9, a, b), hned ztuha chruplavičná v jablku, 
hned jako pecka skamenělá (obr. 9, c), v mišpuli, hlohu. U muchovníka se tyto 
vrstvy po stranách dotýkají, u ostatních ale jest mezi pouzdry dužné masíčko. Ostru- 
Žiny, maliny jsou shluky zdužnělých (zešťávnalělých) semeníkův bývalého květu, na- 
opak ale jahoda není nic jiného, nežli zdužnělé lůžko, kieréž mezi suchymi semeníky 
mocně zbujelo. Všecky tyto masité a peckovité plody se neotvírají; obaly kolem se- 
měla musí násilím vnějších účinků, hnilím, zdrobením a t. d., odslraněny býli, než 
klíčiti mohou. Ani ostalní jednosemenné plůdky, kteréž nezdužní, nýbrž toliko více 
méně vyschnou a zdřevnatí, se nepukají. Toliko mnohosemenné měchýřky Spiraei do- 
zralé se otvírají na vnilřní hraně, kde semena jejich sedí, vypouštějíce semeno své. 
Semena užitečných ovocných stromů pro svůj nedostatek bílku nechovají se dlouho 
a musí se brzy příštího roku po pečlivém přezimování síti. Kromě vysívání rozmno- 
Žují se ovocní stromové také umělým roubením a štěpováním. 
Takového šlechtění ovocných stromů jest z té příčiny nevyhnutelně potřebí, proto 
že odrůdy semenem se nezachovávají, ale podlé půdy poskytnuté se mění a v prvo- 
Todný, špatný druh se zvrhají, jak praví štěpaři. Proto se větvičky neb pupeny ušlech- 
tilých stromův přenášejí na pláňata, kteréž i jiného druhu býli mohou, a na ně tak 
se vštěpují, že ušlechtilé pruty z nich potravu svou bráti mohou, aniž vlastnoslí svých 
"pozbývají. Umělé přenášení stává se možným skrze tvořitelnou, živou buňkovinu běli, 
'a Spočívá na té zásadě, že se běl ušlechtěnce na běl pláněle sází a oběma příležitost 
se zjedná, aby jejich běl spolu se spojili a jednu společnou vrstvu kolem obou vy- 
tvářeti mohl. To se děje trojím spůsobem, kopulováním, roubováním a očkováním. 
Očkování, při čemž se pupen (či oko) z ušlechtěného stromu s kusem kůry odříznutý pod 
kůru pláňete všoupne, aby zrovna na běl jeho přiléhal, neužívá se rádo při ovocném stro- 
moví, ovšem ale růže, ostružiny a jiné kře se jím štěpují. Při kopulování odřízne se 
jednoletý proutek z mladého stromku asi s 3 oky, a řízná plocha s parallelní plochou 
na stejně tlusté větvičce pláněte říznutou se spojí a obváže. Roubování je nejpohodl- 
nější na starší stromy; příčně řezaná plocha ve větvi pláněte se rozpoltí, do skulinky 
ale přiměřeně sříznutý proutek ušlechtěný se tak vpraví, aby stejnojmenné vrstvy na 
sebe přiléhaly. Na starších tlustších větvích roubují se rády dva proutky naproti sobě. — 
Systematické seřadění růžokvěliých jest asi toto: 
Čeleď 1. Amygdaleae. Mandloňovité. Kalich i koruna Slupenné. Tyč. okolo 20. 
Semeník prostý, jednotlivý, s konečnou čnělkou. © Plod: peckovice jednosemenná, ko- 
řínek zárodku vzhůru hledící. — Amygdalus (mandloň), Persica (broskev), Prunus 
(šveslka, lřešeň, střemcha, meruň a L. d.) 
Čeleď 2. Chrysobalaneae. Zlatoplodovité. Jako předešlé, toliko čnělka pobočná, 
kořínek dolů hledicí. — Chrysobalanus, Parinarium a t. d. 
Čeleď 3. Rosaceae. Růžovilé, Kalich i koruna nejčastěji Slupenné. Tyčinek nej- 
častěji více kruhů. Semeníky čelné, zřídka jen jeden. Plůdky suché, zřídka zbobolené, 
nikdy pečkovilé. 
Shluk. 1. (Rósbáe. Lůžko láhvicovité, dužnalějící zavírá nepukavé četné plůdky 
Cholénky). — 'Rósa. Hulthemia, 
