192 
ještě určitě tvrditi; potřebí k tomu důkladného proskoumání většího počtu lebek, jež 
v krátkém čase obdržeti naději máme: 
Dne 29. července odbývaly se jako před tím v místnostech fysiologického ústavu, 
zkoušky zvěroelektrické s elektrometrem Duboisovým; na to ukazoval p. Dr. Gréger novou 
zásilkou lebek, nalezených od kněze Krolmusa v hrobech  staropohanských u Jaroměře, 
Dále promlnvil p. prof. Dr. Jam Purkyně o novém spůsobu canouilem zhotovených zápalek 
bez fosforu a bež jedu. Nato podal tentýž zprávu o spisu prof. Dra Neugebaura z Var- 
šavy o zavíjení pupeční šňůry. Konečně ukázáno nové veliké aguarium ústavu fysiolo- 
gického. "Tím se skončil letošní běh přednášek přírodníckého sboru musejního. 
Emil Porth. 
nar. 16. května 1832, zemř. 11. června 1858, 
S upřímným politováním oznamujeme čtenářstvu našemu přečasnou smrt to- 
hoto výtečného mladého krajana, která jim ovšem od jinad již známa bude, vy- 
konávajíce tím jenom smulnou povinnost. Emil Porth byl syn vůbec váženého zdej= 
šího advokáta pana J, U, D, Václava Portha, a věnoval se nejprv lékařství, jež 
však opustiv zcela oddal se zemězpytu, kteroužto vědu sobě před jinými byl ob- 
líbil. Roku 1853 podařilo se mu objeviti u Jilemnice a Rokytnice měděnou rudu, 
i počal tam dolovati, Později ale (r. 1856) prodal tyto doly Varšavskému velko- 
obchodnickému domu Landau a sp. za 200.000 zl. stř. a 10 proc. výtěžku jejich. Od 
té doby nepřestal býti činným v oboru vědy své, a pověst jeho rostla každým 
dnem. Přednášky jeho v učených společnostech a praktické výsledky jeho pá- 
trání obrácely naň pozornost, a c. k. geologický ústav říšský uměl schopnosti 
jeho tak ocenili, že ho učinil svým oudem a uložil mu geologické popsání českých 
Krkonošů. Tuto úlohu započal Porth lonského roku a letos mínil v ní pokračo- 
vati; a však nemilosrdný osud jinak uslanovil. Vraceje se z výzpylné cesty do 
Orientu, kamž byl c. k. horního radu pana Františka Foetterle provázel, rozstonal 
se na lodi na horkou nemoc, byl však ještě až do Terslu dovezen. Tam ale 
zhoršila se nemoc jeho tak, že žádné umění lékařské ani žádná laskavá péče 
uzdraviti jej více nemohla. Emil Porth zesnul tichou smrtí dne svrchu položeného. 
Jej oplakává mladá vdova s nemluvňátkem, ale neméně pro něj truchlí jeho vlast, 
jejíž okrasou býti sliboval, a věda, jejíž tak horlivým byl pěstitelem a kterou by 
zajislé ještě mnohým novým nálezem byl obohatil. Pokoj buď jeho popeli! 
Maximilian Opic, 
pens. e. k. lesnický koncipista, nar. 5, června 1787, zemř. 29. května 1858. 
Muž tento, o českou botaniku velezasloužilý, slejně vážený co učenee i člo- 
věk, český i německý spisovatel, zasluhuje pro rozsáhlé působení své místnějšího 
ocenění, pročež chystáme obšírnější jeho živolopís pro některé z příštích čísel. 
Tiskem Bedřicha Rohlíčka v arcibiskupském semináři v Praze, 1858. 
