216 
nečně odvážlivou rukou onen závoj dílem odhaliti, jímž příroda jejich původ, utvoření 
a změňování pomocí tajných zákonů svých zastřela, a tyto nemilosrdně ukryvši poznání 
věčných pravd smrtelníku zameziti se zdála, an tak kraličký čas živobytí pozemského 
jemu vyměřila! — — 
Život včely v oběhu ročnim.*) 
(Dokončení.) 
Lelní život včely. 
Postupem teplého počasí, když nastává doba květu, přichází čas rojení. K tomu 
Konci potřebí mladých matek. Tyto se líhnou ve zvláštních buňkách, tak nazvaných 
královských, které se od buněk obyčejných rozeznávají hlavně svou prostrannoslí. Krá- 
lovská buňka jest okrouhlá, žaludovitá, obyčejně ve slrop zasazená a visí přímo dolů, 
Z buněk těch je mnohá tak veliká a slěny její tak silné, že váží za slo sprostých bu- 
něk. Když královská buňka je napolo vystavěna, vloží stará královna vajíčko do ní, a 
na to teprv včely buňku dostaví. Vajíčko do královské buňky snešené nerozeznává se 
v ničem od vajíček, z kterých se líhnou včely dělně, i zdá se tedy, že jenom hojnější 
strava a vělší prostrannost, jakož i zvýšená teplota v buňce královské vyvinutí mladé 
matky spůsobují. To potvrzuje se i zkušeností, že v případu, když včely přijdou o 
starou královnu a na mladou nasazeno nemají, aby si k nové královně pomohly, vy- 
blídnou si některou buňku, v níž je vájíčko nebo červ na dělnou včelu, a počnou z ní 
dělati buňku Královskou strhováním buněk sousedních. Buňky takové nazývají se si- 
rotěť čili nástavní. Z toho vyplývá, že včely dělné jsou jenom nedokonale vyvinuté sa- 
mičky,; matka pak samička dokonale vyvinutá, plodná. 
Co se týče vývinu mladých matek, ten děje se vůbec týmž pochodem jako u 
včely dělné, nicméně dají se znamenati některé rozdíly. Přede vším dostává královský 
červ hojnější potravu; tak že vě šťávě polravní téměř tone. © On také neopřádá celou 
buňku, jako to činí červ trubčí neb dělný, nýbrž toliko přední polovici svého těla až 
přes první břišní kroužek © Královskou buňku  zandají včely příklopem o dva dni po- 
zději nežli jinou, a tento příklop jest kulatý a trochu vyklenutý, kdežto u trubců a děl- 
ných včel jest plochy. Naproti tomu, jak již povědíno, vyvinuje se matka rychleji nežli 
trubci' a včely dělné, což nejvíce té okolnosti přičítáti sluší, že včely buňku královskou 
velmi pilně zahřívají. Obyčejně vylíhne sé mladá matka již šestnáctý den po snešení 
vejce, někdy ale nevyleze hned z buňky, nýbrž prokouše ji pod příklopem a vystrkuje 
tou dirkou svůj sosáček, jejž pak včely opatřují medem. Jak mile stará matka znamená 
že se jí vylíhla sokyně, tož i hned vydává od sebe pronikavy hlas: „tyt, tyt“ čímž 
*) V předešlem svazku Živy; v první čáštee tohoto článku na str. 160 sluší opřavíti 
následující z nedopatření zůstalé omyly. „V,řadce 18. a 19. shora čte se sadů: 
„S počátku klade jen vajíčka, za kterých se líhnou dě/nice““, Místo posledního toho, 
slova má státi „strubei“. V řadce 20. čteme: „Aby však mohla nésti vajíčka 
samčí a samičí““, zde mají se vypustiti slová ležatým písmem vyznamenaná. Taktéž 
sluší v řádce 29. vypnstiti slova: „ak již zinínéno“*, 
