220 
Od okamžení, v kterém se královna zúrodněna vrálí do oulu, střehou ji dělnice 
s bedlivoslí, i všude ji několik z nich provází a obsluhuje; včely, s kterými se potkává, 
uctivě před ní ustupují. Obyčejně v 48 hodinách po svém zůrodnění počne královna 
klásti vejce. Jediné spáření se královny stačí učiniti ji navždy úrodnou, pročež nikdy 
se neopakuje.*) Počne tedy nové nasazování plodu, pro nějž mezi tím nashromážděno 
bylo mmožství pelu. 
Je-li v oulu ještě královských buňek s červem a tedy očekávati ještě jiných 
mladých královen, tedy po vylíhnutí těchto následuje druhé rojení, které se děje týmž 
spůsobem jako první. Druhý roj čili druhák vyletuje obyčejně v čase, kde nejlepší 
pastva už pochází nebo pošla a stavění plástu brzo přestává; také bývá druhý roj 
slabší než první. Časlo vyletí s ním více mladých královen, ale včely přidržují se 
jenom nejstarší jakožto své vyvolené, a ostatní berou za své spůsobem již popsaným. 
Druhý roj vychází za prvním obyčejně dne 7. nebo 9.; ano za nepohodlné povětrnosti 
třebas teprv dne 14—17; zřídka stává se, aby za prvním vyšel už 3. dne. Tím 
samým značně zůstává proti prvnímu roji pozadu ve svém rozmnožování a zásobování, 
a potřebí zvláště příznivých okolností, aby byl v stavu na zimu ještě náležilě se 
zásobili. 
Někdy přichází zá druhým rojem ještě třetí, obyčejně ve třech dnech, a takový 
bývá ještě slabší než druhý. Je-li však zásobení těžké roji druhému, jestě těžší jest 
roji třelímu, 
Stanef se pak někdy, že oul vydá ještě čtvrtý, ba i pátý roj, kleré obyčejně den 
po předešlém následují: však ale už čívrtý roj jest u nás veliká vzácnost, tím více 
roj pálý ; o takových slýchá se jenom v krajinách teplejších, kde pastva včel je hoj- 
nější a déle trvající. Každý pak pozdější roj má méně včel nežli jeho předchůdce 
(za lo ale více trubců), a také slabší čáku, že se dovede ina zimu zásobiti.  Vysí- 
láním mnohých rojů slábné pak i mateřský oul a hyne. 
Nemají-li včely v oulu více žadné chuti k rojení, tedy prokousají zbývající 
ještě královské buňky, a vyházejí z nich plod ven. 
Je-li počasí zvláště příznivé a pastvy hojnost, tu stane se někdy, že ranní 
pyvoroj vydá pak ještě téhož leta sám nový roj, ba vydá třebas ještě druhý roj. Roj 
takový nazývá se panenský anebo jinak paroj, a však není oň co stáli, neboť padá 
*) K vysvětlení toho klademe zde popis pohlavního ústrojí královnina. Každá královna má 
ve svém zadka dva vaječníky: s každé strany jeden. Každý vaječník jest jako kytička 
samých útlounkých trubiček; v každé trubičce vězí pak vajička jedno za druhým, Jako 
navlečené pérličký. Cím výše v trůbičce, tím menší ukazují se vní vajíčka, nejvýše 
pak, 'na samém začátku jejím, berou svůj původ, odkudž pak dál a dále k východu 
se souvají, pomalu při tom narůstajíce.. Všecky pak trubičky každého, vaječníka 
scházejí se v jednu rourku, a obě konečně v rourku společnou větší, a tudy vychá- 
zejí pak vajíčka ven. Dříve však, než vajíčko vyjde, zúrodní se, a to následujícím 
spůsobem. V místě, kde rourky obou vaječníků spojují se vjednu rourku společnou, 
nalézá se útlounká dirka, vedoucí do malého míšku, který má asi velikost proso- 
vého zrnka. Při nově vylíhlých, posud nespářených královnách nalezl se míšek ten 
vždy prázdný, při královnách však, které se již byly s trubcem pojaly, jest míšek 
ten naplněn mokem zúrodňujícím, jejž tam byl trnbec co semeno své při pojímání 
vpustil, a to v takové hojnosti, že stačí na zúrodnění všech vajíček, (co jich krá- 
lovna po celý svůj život naklade, Každé pak vajíčko, které z rourky vaječníkové při- 
chází v rourku společnou, přitře se zmíněnou dirkou k onomu moku a zúrodní tudy. 
