233 
42, čáru «fB, největší šířku mezí obloukoma jařmovýma ; 
43. — 90, sířku čela nejmenší; 
14. — MN, šířku čela největší; 
15.  — se, výšku hořejší čelistí, od lůžka hořejších řezáků (s) až k čelní kosti; 
46. — xr, výšku očnic; 
17. — gy, šířku očnic; 
18.. — zm, největší šířku oblouku sáňového ; 
49.  — om, výšku sáně, 
TV. Na zpodu lebky, Obr. 20. 
(Obr. 20). 
20. čáru EF, od násadce soscovitého jedné strany k druhému; 
21. — GN, od předního kraje díry michové k lůžku středních řezáku čelisti 
hořejší (N); 
22. — LM, šířku patra mezi pozdníkoma čili stoličkama nejzadňejšíma ; 
23, — NO, délku patra; 
24. — TK, šířku mezi křídloma patrovýma (alae palatinae) ; 
25. — PO, výšku nozder (choannae) ; 
26. —  GH. délku díry michové; 
27. — IK, šířku díry michové. 
: Ještě se zde zmíniti musím o úhlu temenním (angle pariétal), který na obr. 19, 
léž vyznačen jest. Táhneme-li rovnou čáru od nejvyššího bodu oblouku jařmového 
(obr. 19 «) nahoru ke švu, jímžto se spojuje kost čelní s koslí temenní (W), tedy ob- 
držíme rovnou šikmo, nakloněnou čáru « M (obr. 19) a podobnou na druhé straně čáru 
P N. Představíme-li si tyto dvě nahoře se sbíhající čáry tak daleko prodloužené, až 
se v bodu nad lebkou přetnou, tedy obdržíme úhel, jehožto strany právě jmenovanýma 
čárama « M a £ N tvořeny jsou, a jehožto vrchol leží v bodu, v němžto se čáry tyto 
přetínají ; úhel tento jmenujeme úhel temenní, dle francouzského angle partétal, jak 
jej Ouatrefages, náležce jeho, pojmenoval, Úhel lemenní jest více méně rozevřen 
