245 
ústavu co professor vyučoval. Sděliv ten list svému příznivci, vidím jak srdečně na mne 
pohleděl, pravě: A snad půjdete na cesty bez klobouku? což já nerozuměl, až doložil: 
bez klobouku doktorského ? 
V brzce na to jsem liskl svou dissertaci o subjeclivném vidění, a konečně dispu- 
loval a doktoroval. Tu se mi hned naskytla příležitost, uvázali se v assistenství ana- 
tomie a fysiologie u professorů Ilga a Rollenbergra, načež jsem Dr, Rustovi odepsal 
a za jeho nabídnuté počestné děkoval. Jeho odpověď zněla, abych jen pilně ve svém 
odvětví pracoval, že naskylne-li se někdy jiná příležitost, na mne pomyslí, 
Po čtyrech letech svého assistenství, když právě poslední lhůta byla došla, 
obdržím list z Berlína od Dr. Rusla, že právě professura fysiologie ve Vratislavi 
uprázdněna, že mnoho vážených konkurrenlů se o mi uchází, (mezi nimiž bili Jórg, 
Care, Vagner Eck, Gruithuisen) abych však své štěstí zkusil a přijel do Berlína. 
Tak jsem učinil, a působením Dr. Rusla a ministra © barona z Altensteinů po 
krátkém čase jsem za professora ve Vralislavi ustanoven byl, kamž, vráliv se do 
Prahy, o velkonocích roku 1823 jsem se odebral, © Nechci zde mluviti o obtížích u 
kollegů i studentů, kterých jsem zpočátku zakusil, jsa na místo dosazen proti vůli 
fakulty, která Gruithuisena z Mnichova byla vyvolila. Za dvě léta bylo všecko překonáno, 
a s tím dobrodušným Rakušanem (gulmůthiger Oesterreicher), ač z Rakous. nic 
zdatného neočekávali (was kann aus Oeslerreich Gules kommen ?), dost přátelsky naklá- 
dáno. Za nynějších časů sotva by si kdo z Němců podobné úsudky dovoloval. 
Po této životopisné odchylce třeba vrátili se k samému ouřadování professor- 
skému. Zdálo by se, že k zprávám o literárních pracích, jak zní titul tohoto pojednání, 
výhradně náleží jen to, co tiskem do veřejnosti vyšlo, já však jinák smýšlím. Jsout 
éinnosti myšlením, velením, prací rukou, psaním i hovorem, které literou tištěnou nikdy 
0 veřejnosli nepřijdou, ač mohou býti začasté mnohem důležitější než onyno, i možná 
Že laké ly tiskem do veřejnosti se dostanou. Předně uvádím mnohdykrát opětované 
seosání přednášek fysiologických a pathologických (neboť i všeobecná pathologie byla 
úlchou mého úřadu). Zvláště zmíniti se musím o novém roztřídění nauk fysiologických, 
které jsem od roku 1828 do svého vyučování uvedl, a v které se sama sebou fysi- 
ologie rozchází v učeném světě na vyšší stupně se vyvinující. Rozložil jsem své učení 
v měsledující nauky: 
4. Anthropologie co nauka vslupná veškeré fysiologie. 2. Anatomie obyčejná: 
popisující. 3. Histologie. 4. Embrylogie (Histogenie, Organogenie). 5. Phaenomenologie 
životní, která jedná o úkazech žití, pouze empyricky bez dalších výkladů. 6. Fysiolo- 
gické mechanika. 7. Fysiologická chemie. 8. Fysiologická dynamika. 9. Fysiologická 
psychologie. 10. Fysiologie povšechná čili filosofie přírody. Mimo to co spoluběžné 
nauky: 41. Fysiologie experimentální. 12. Fysiologie upotřebená, v pathologii 
v stálovědě. 
Hlavním z těch nauk, 6, 7, 8, jsem v řádných přednáškách učil, jiným v mimo- 
řádných. Ano myslil jsem r. 1846 o vydávání encyklopaedíe fysiologické podle na- 
značeného spůsobu uspořádané, i bylo vydavatelstvo Lipské Breitkopf u Hártel k tomu 
nakloněno, Odstoupil jsem však od toho, neboť jen rozdělením prací mezi výtečníky 
všeho druhu bylo tu cos vyříditi. Bylo tu třeba převládajícího vlivu na jednotlivce, i 
nedůvěřoval jsem v tom dosti sám sobě, za polovičného cizince považuje se v středu 
Němec. Jakých snah třeba, aby jaký taký fysiologický ústav zřízen byl, již nahoře po- 
