246 
dotknuto. © Nyní aspoň mám tu salisfakcí, že jako posmrlní památka Vralislavský ústav 
blahodarně vykvélá. 
Co se lýče prací příležitostních, které mé poslavení požadovalo, uvádím tu již 
zmíněnou dissertaci habilitativní : „De examine physivlogico““, a gratulační k padesálile- 
tému profesorskému jubileu Blumenbacha ve jmenu (akulty lékařské ode mne se- 
psanou, „Chovám také valný počet programmů latinských (přes 70 čísel), které jsem 
co prodekan před promocí kandidátů předčí!al. 
Konečně zmínili se dlužno, že jsem také poslední léta svého pobytí ve Vratislavi 
se zúčastnil přednášek populárních, které podniknutím slezské společnoslí od professorů 
universitních pro smíšené publikum držány byly. 
Měl jsem dvě přednášky o systemu nervovém, s obrovskými malbami, a jednu 
o tajemsivích v přírodě a v životě lidském. 
aTák jsem se dočkal roku. 4850, kde ma. vlaslní žádost na, univer- 
situ zdejší jsem byl povolán, doufaje své pravé vlasti posledními sílami jestě posloužiti, 
o, čemž, jak dalece se mi povedlo anebo mně selhalo, zde déle se šířili nebudu, an jsa 
postaven na práhu veřejnosti znamé věci bych opakoval. 
O letošní velké kometě. 
Od Jana Krejčího. 
Nejskvělejší úkaz přírodní letošního roku jest každým spůsobem velká kometa, | 
která po celý měsíc, totiž od poloviny září až do poloviny října, severozápadní oblohu | 
po slunce západu krášlila, Nejdříve byla pozorována od Dr. Donati-ho ve Florencii, a, 
to dne 2. června b. r., co malá mlhová škvrna, tak že Donali sám pro její nejasnost a, 
přemalý pohyb teprv za několik dní co kometu ji ustanovil a telegraficky jiným hvěz- 
dářům oznámil. 
Byla to letošního roku pátá v dalekohledech vidilelná komela, pročež se vé 
hvězdářských zprávách co komela V. 1858 nebo dle nálezce co Donatova kometa uvad. 
Až do října byly mimo to ještě tři komely odkryty, ale všechny zůstaly pouhému oku 
neviditelné a daly se jen v ostrých dalekohledech pozorovali, | 
Však již z prvních pozorování Donalovy komety poznali hvězdáři, že se k zemi 
a k slunci blíží a že v polovině září i pouhému oku na severozápadní obloze pod vel- 
kým vozem viditelná bude. © A vskutku pozorovali jsme ji dne 17. září nejdříve ve 
znamení velikého vozu, dne 21. jihovýchodně pod znamením velkého vozu, pak pokračovala 
jižním krajem velkéko vozu , vstoupila po 21. září do znamení ohařů a blížila 
se k Arkturu. 
Při tom rostla jasnost její a velikost ohonu znamenitě, lak že dne 29. září 
jasnost její 136 větší byla nežli při odkrytí a délka ohonu zpočátku neviditelného 20 
stupňů dosáhla. Největší jasnost měla dne 7. října, od té doby umenšovala se světlost 
zvláště jádra, velikost ohonu ale ješlě až na 309 vzrostla, tak že od obzoru až nad 
shvězdění koruny dosahovala. V druhé polovici září vadilo jasnosti její poněkud také 
světlo měsíce, neboť 23. září byl měsíc v úplňku, v prvních dnech října však, když 
kometa právě největší rozsáhlosti dosáhla, totiž od 4. až do 8. října, zvětšovala čistá 
noční obloha krásu komely v znamenilé míře. Čárokrásné bylo to podívání na kometu, 
