253 
Vše ostatní, co se o nich mluví a píše, spočívá pouze na výmyslech a domněn- 
kách, jejichž obor jest tak veliký, jako dráhy, které komety v sluneční soustavě opisují, 
Drobnosti. 
Clausius o podstatě ozonu *). 
Již Dumas, Laurent a Gerhardt vyslovili domnění, že plynovití živlové ve stavu 
volném neskládají se z jednoduchých atomů, nýbrž z molekulů, z nichž každý složen — jest 
ze dvou atomů. Neznaje domnění toto, připadl na ně Clausius sám od sebe při pokusu 
o vysvětlení přirozenosti ozonu. Obyčejný kyslík není tedy 0, nýbrž 93). Přechází-li v 
ozon, rozkládá se molekul v oba své atomy, které nyní musejí míti mnohem silnější che- 
mickou účinnost, an tato roste v rovné míře s pohyblivostí částic. Z této hypothese vy- 
kládá Clausius povstání ozonu električnosti tím, že — buď si to již positivní nebo nega- 
tivní električnost, která kyslík proniká — oběma atomům v 9) taž električnost se sděluje. 
Stejně elektrická tělesa ale odstrkují se. — Ozonisuje-li se kyslík vlhkým fosforem, tedy 
přijímá Clausius, že při tom nejdříve musejí se molekuly odloučiti, z nichž jeden spojí se 
s fosforem, kdežto druhý povstalým ruchem tepla na chvíli se z blízkosti fosforu odstraní. 
Ještě jiný výklad uvádí se. Z atomů v molekul spojených jest vždy jeden negativně, 
druhý positivně elektrický. Sestoupí-li jiné, silněji positivní těleso v jedno s molekulem, 
rozloží se tento, an atom negativně elektrický se spojí se silněji positivním, Týmž spů- 
sobem, myslí Clausius, skládá se i molekul kyslíku z jednoho positivně a jednoho nega- 
tivně elektrického atomu. Přistoupí-li mnohem positivnější fosfor, spojí se s negativními 
atomy molekulů, an positivní se uvolníce tvoří pro sebe ozon. Také pamětihodný úkaz, 
že ozon mnohé hyperoxydy, n. p. kysličník olovičitý, redukuje a při tom v obyčejný kyslík 
přechází, se tím vysvětluje. Hyperoxydy snadno postupují všechen svůj kyslík. Setkají-li 
se s nějakým plynem, který má snahu spojiti se s jinými v molekuly, tedy se atomy 
lehce vázané spojí s volně se vznášejícími, čímž dosažen dvojí účinek desoxydace a deso- 
zonisace. Kysličník vodičitý působí při tom podobně jako ozon, nejspíše z podobné ně- 
-jaké příčiny. (Pogg. Ann. CIII. 644.) 
| 
| 
Polní myši větří električnost. 
Roku 1824 byl jsem kancelářským v Dlouhé Lhotě v někdejším Berounském kraji 
a obstarával jsem dvůr ve Lhotě Slovanské. Jednou v čas žně přihnala se silná bouřka, 
já utíkal se ženci s pole, a dostížen jsa od deště schoval jsem se s několika dělníky pod 
„vysokou hrušku, stojící v šírém poli, Pod hruškou bylo množství myších děr, z nichž 
najednou vyhrnuly se myši s velikým kvíkotem a pískáním, a utíkaly vzdor lijavci do pole. 
Tím upozorněn domluvil jsem lidem, aby se odtud vzdálili, i pospíchali jsme všichni v 
dešti do blízkého ovčína. Sotva jsme se tam octli, uhodilo do hrušky, kterou jsme byli 
opustili, a blesk spálil velikou část jejího listí. Sátek, který pod tou hruškou jedna žena 
z hlavy byla ztratila, viděli jsme hořet na nejvyšším vrcholu stromu. 
Roku 1836 byl jsem hospodářským správcem v Trnové za Zbraslaví. Jednoho 
dne v červenci byl jsem šel pěšky do Prahy a odtud vracel jsem se domů po lodi, již 
táhlo pár koní proti vodě do Davle. U Zbraslavi viděli jsme bouřku se k nám blížit, 
vyd T 
* Viz Živa ročn. 1855 str. 63 článek „O ozonu ve vzduchu, 
