52 
Též musíme slušný a bedlivý zřelel bráti na choroby, které z tyfu se vyvinouti 
mohou. Tu je se báti: prohryzení střeva atonickými vředy tyfovými, aneb když by se 
z venčí žaludkem dostaly do slřev a tudíž do ještě nezacelených vředů cizí tělesa, 
jako slupky, pecky a lím podobné, misání (úbyti) sliznice střeva tenkého, jakož i úbyt 
žláz mízových okružních, a po dlouhém trvání tyfu znamení chudokrevnosti. : 
Moč v tyfu bývá co do jakosti a mnohosti velmi rozličný, Bývá nejvíce ve výši 
choroby temný jako barevné pivo, ačkoliv potažná váha jest menší; soličníky a sírany 
jsou uskrovněny; uhlan čpavkový bývá v moči, byť i kysele reagoval; obyčejná reakce 
jest alkalická. 
Jistý a konečný čas udati, kdy tyfus přestane neb jaký konec vezme (prognosis), 
jest velmi nesnadné a záhadné, jelikož nejmírnější a nejpravidelnější běh náhle se 
změniti neb i povlovně v nebezpečné znamení přejíli může, kteréžto nebezpečí však více 
ze všeobecného porušení krve nežli z místního utrpení pochází ; neboť od tylu uzdra- 
vení nejvíce umírají s příznaky ochrnutí mozkového neb rychlého oedemu (otoku) 
plic, méně však následkem krvotoků střevních, prohryzení střev neb puknutí sleziny. 
Tyfus se stává usmrcujícím (lethalis) : 
a. v přílišném porušení krve se závadným vyvinutím plodu tyfového na sliznici 
střevní, utkvění běhu tyfového v době stoku; 
b. v přílišném porušení krve s náramným usazováním látky tyfové v sliznici 
střevní ; 
c. ve velmi uskrovněném usazování se ve slřevě se znameními přílišného po- 
rušení krve jak za živobytí tak na mrtvole; 
d. ve velmi bouřlivém usazování látky tyfové houbovité ve střevách s krvolokem, 
vylévajícím se v blány slřevní a v rouru střevní ; 
e. v takovém též bouřlivém usazování do žláz okružních téže houbovité látky 
s roztrháním blány okružné a krvotokem do vaku břišního a z toho pochazejícím zá- 
nětem pobřišnice ; 
f. v přílišném naduření sleziny s roztrhnulím pouzdra slezinného a usmrcujícím 
krvotokem do dutiny pobřišnice ; 
g. v přílišně rozšiřeném katarrhu průdušniček v plících a z toho povstávajícím 
náhlém nápuchu (emphysem) a otoku (oedem), při čemž se průdušničky hlenem (šle- 
mem) přeplní a plíce částečně zploštnatí (atelectasis pulmonum); 
h. tvořením příškvar (Schorfbildung) do hloubi v buňkovině podslizní, v bláně 
svalní, v pobřišnici, z čehož následuje prohryzení střev vředem tyfovým a smrt ze 
zánětu pobřišnice; 
i. souchotinami střev původ beroucími z četných a rozsáhlých vředů tyfových, 
váhavého jich se zacelování, ztráty klků střevních (Darmzotten) a žlázek, zavadnutí mno- 
hých žláz okružních, sevrknutí a vyhynutí ganglií (uzlin) břišních. Přílišným huben- 
stvím chudokrevnosti a chřadnutím všeobecným; 
k. povlovným zahuštěním tyfovité krve s místními přílišnostmi krevními a zásta- 
vami v rozličných těla částech ; 
7. jednotlivým přestáním běhu tyfového v kterékoli době; novým navrácením 
se nemoci ve spůsobu nového usazování látky tyfové, pravidelným neb nepravidelným 
Během této opětnosti. 
K těmto nepravidelnostem běhu místního tyfového náleží též ukládání se látky ty 
