57 
Choroby jednotných pletiv a soustav těla lidského. 
Článek třetí, 
6. Choroby pletiva svalního. 
Pletivo svalní zřídka bývá prvotním sídlem chorob, ačkoliv množstvím cév a nervů 
oplývá. Nacházíme-li v něm nepravidelnosti, jako jsou záněty, zhnisání a ztalovalění, 
otoky a krvotoky, nádory a jiné útvary, ly původ berou z pletiva spojivého, jímž je- 
dnotná vlákenka a snopečky svalní se proplítají, svaly se obalují a s druhými těla 
částmi spojují. Jindy však a to nezřídka leží příčina choroby ve vlákenkách samých, 
jako v jich zbytnosti a misání, v ztučnělosti, v oslabení a ukrácení, ano i v nervech, 
jako v ochrnutí a chorobném stahování (křeči). 
Znamení chorob svalních jsou: bolestné pocity hostečným podobné ve svalu 
onemocnělém, trvajícím v poklidu neb v činnosti, které se zmáhají tlakem, stažením 
neb rozlažením ; nemožnost stažení svalu aneb nepřirozená stahování a skracování, ne- 
přirozená tloušťka neb lenkost a tuhost, tvrdost neb měkkost; změněný tvar a poloha 
části těla, v niž sval chorobný účinkuje. 
Léčení ostrých a rychlých chorob svalních záleží ze začálku v poklidu svalu 
a v příhodné poloze skrčeného údu, později v přiměřené a povlovně přibývající čin- 
nosti svalu, buďsi činným neb trpným spůsobem (v tak nazvaném švédském tělocviku). 
7. Choroby pletiva chrupavkovéko. 
Pletivo chrupavkové, kleré tvoří bezcevné pravé chrupavky se stejnorodou zá- 
kladní látkou, a vláknité nepravé, chudé na cévy, s vláknitou látkou mezibuněčnou, 
podléhá pro své složení velmi zřídka prvotnímu onemocnění; za to však zjinačením 
látky zárodkové, pocházející z velmi cévnaté matice, a zplozeninami zánětními sou- 
sedních ústrojů, vsáklými v pletivo chrupavkové, znamenité proměny podstupují. Jen 
chrupavky vláknilé, jako jsou jazýček (epiglottis), chrupavky víček očních, meziobrat- 
lové a v svázání chrustném se nacházející, zánětem zachváceny bývají, a tento pochází 
obyčejně z ochrupnice; kdež povlaky chrupavkové kosti v kloubech často podléhají 
částečnému úbytu (misání), a sice následkem chorob příležící kosti a vazu kloubního. 
Znamení chorob pletiva chrupavkového nehrubě jsou patrná, a teprva při delším 
trvání choroby stávají se zřejmějšími, jelikož pochod chorobní se velmi vleče, a též 
jsou rozličná dle polohy a zábyvu onemocnělé chrupavky. 
8. Choroby pletiva kostního. 
Pletivo kostní béře porušení buď ve své spojitosti a soumeznosti zlámáním neb 
vyvinutím, buď ve vyživení se a dužnění. První choroby nazýváme mechanickými, 
druhé organickými (ústrojnými). K ústrojným, kleré jsou buď zhola místní aneb od 
dyskrasie (kalokrevnosti) jakékoliv pocházející, počíláme: zánět, zhnisovatění, ztalova- 
tění, mrlinu, ztvrdnutí, zkypřelost, zpuchřelost, změknutí, úbyl (misání) a patvary, jako 
jsou rak, tuberkule, enchondromy, fibroidy, červy puchýřovité a roztaženiny cévnaté. 
Téměř ve všech těchlo pathologických bězích Zátka mineralní dříve a ve větším 
množství z pletiva kostního se tralí nežli organická, skoro ve všech chorobných kostech 
k 
