up“ 
a 0 k oky GZAAROA REO E 
59 
dadijuc 'sé snadně při počátku od jiných chorob kostí, zvláště, zánětu rozeznati, teprv 
když větší část kosti jest porušena a to se omakati dá, zvláště při kostéch na povrchu 
ležících, přede vším ale, když přiležící libovina se provalila a talov se vyprýštěl, pak 
s jistotou tuto chorobu poznáváme. Pak pozorujeme povrch kostí, prstem neb paradlem 
(ohledacím drátem, Sonde ohlédávajíce), drsnatý, nerovný, avšak pevný, nepoddávající se 
a nepichový; přichází=li kost na den, spatřujeme ji červenou a sice lemně červenou, 
brunalnou, hnědou ano i načernalou. "Talov jest zlobarvý, řídký, vodnatý, leplavý, 
zlého zápachu, špiní a černí plátno a stříbro, a drží v sobě začaslé tenké malounké 
částky kostní. Otvory píštelí střílovitých, libovinou k červotočné kosti vedoucích, jsou 
nejvíce rozevřené a roztáhlé, ochablé a ochlíplé, často prolezlé a s mozolovitým a za- 
vinutým okrajím, na němž jsou jahůdky (Fleischwárzchen) a houbovilé, snadně krvá- 
cející vyroslliny. 
Léčení záleží v tom, by se ztalovatění co nejspěšněji přílrž učinila a zacelení 
porušené kosti docílilo. Toho hledíme dosáhnouli, ačkoli velmi zdlouhavě, poklidem 
nemocné části, přiměřené posilivou správou živola; největší čistotou, teplem (náčinky 
a lázněmi) a nejbrzčím odstraněním lalovu a zrušených částiček kostních. 
d) Mrlina kostní (Necrosis) tenkrále se s jistolon poznává, když příležící libo- 
vina; pochodu chorobního se zúčastňujíc, zánětem, Imisovatěním neb vředovatěním se pro- 
valuje a píštěle dělá, vedoucí k odumírající části kostní, na níž se tvoření sekvestru 
víče neb méně patrně pozoruje. Často se spojuje mrlina s červotočí, a léž začaslé se 
nedají tito dva běhové cborobní od sebe rozeznali, Léčení jest to samé, jako u zta- 
lovatění. 
e) Ztvrdnutí kostí jest co do původu brzo prvolní a zase druhotní, a slává se 
příčinou úbytu (misaní) chrupavkového povlaku kloubního, když se přiházi na  konči- 
nách kloubních kostí v zánětu tak zvaném rheumatickém (hostečném). Nedá se s ji- 
stotou poznati, a každé léčení jest nepotřebné a marné. 
Jf) Příkost, pakost, výrostek kostní (hyper-exostose a osleophyt) dává se někdy 
poznati změněnou podobou a objemem, zjinačeným kosti churavé, a tu pomáháme 
ve mnohých pádech, když kost přístupna, pilkou, dlátem neb kostními kleštěmi. 
9) Zkypřelost kosti (osteoporosis), záležejíci v nepřírozené  houbovitosti pletiva 
kostního následkem rozšíření buněk morkových a průchodků Haversových, musí se po= 
važovali toliko co symptom, jelikož základ mívá v nejrozličnějších chorobných bězích 
kostí a tolikéž velmi rozdílnými a docela nevýznámnými úkazy se jeví. Jen když 
můžeme prstem neb paradlem ke kosti neb do nitra jejího vniknouti, poznáváme zky- 
pření po  měkkosti, smačkatelnosti a drsnalosti, a rozeznáváme je od: vředovalční, ve 
kterémž případu povrh koslí nerovný, drsnatý a lyrdý jest, a nedá se smáčknouli. 
hy Změknutí kosti, křivice (rhachitis) poznává se po zvláštní ohěbnosti a zkřive- 
nosti kostí, vyznačuje se rozličnými prohnulostmi a zpotvořením kostí, a dá se vyléčili 
jen přiměřenou správou živola, zvláště co do vzduchu a do potravy, spojenou S nále- 
žitým poklidem a šetřením onemocnělých údů. Máme. křívicíř u malých dětí, vlastně 
zvanou „englickou nemocí“, klerá se zakládá na prosté neb polažné převaze chrupav- 
koviny nad zeminou kostní, a pak též křívicí u vyrostlých;, kteráž záleží v jisté zkypře- 
losti kostí s umalením objemu a vyplněním tudíž rozšířených a nově povslalých dulinek 
tekutým tukem; též se nalezla volná kyselina mléčná v tekutině takových koslí. 
i) Úbyt kostní, atrofie kostí buďto se slejně týká celé kostry, anebo se vztahuje 
