r 
p 
67 
tři dusíkovitou zásadu (basis), z níž část svých. nejdůležitějších vlastností berou. Ba 
káva a thé obsahují jednu a tutéž zásadu, která bez rozdílu buď kávovinou neb théovi- 
nou se nazývá. Zásada čokolády nechť sluje kakaovinou, jelikož přichází z bobů 
kakaovníka obecného. V kakaovině jest více dusíku nežli v théovině, kterážto poslední 
se velmi podobá ve svém sloučení k masovině (kreatinin), V sludené vodě se théovina 
něco málo, též tak málo i v horké vodě kakaovina se rozpouští, v níž však tbéovina 
snadně jest rozpustitelna. 
Tato zásada je v thé sloučena s obyčejnou kyselinou tříslovou, v zrnkách ká- 
vových však se pojí se zvláštní kyselinou tříslovou, bohatší na uhlík, v sůl, která s dra- 
slem kávotříslovým v tak nazvanou dvojalou sůl se slučuje. Tato kyselina kávotříslová 
vyvinuje při pražení příjemný zápach kávový. 
Nejenom stejná zásada, ale i dvě podobné organické kyseliny, z nichž jedna 
v thé, druhá v kávě se nachází, rozmnožují shodu mezi listy théovými a zrnky 
kávovými. 
Hrachovina (legumin), buňkovina, klí škrobové (gummi), cukr, kyselina cilro- 
nová s olejovinou a se zvláštním druhem tuku, jenž se nazývá tukem palmovým, jelikož 
se nachází v ovoci několika druhů palem, spojeny jsou s kyselinami organickými a 
théovinou zrnek kávových, v nichž se též prchavé oleje nalézají. 
V listech théových jsou kromě zásady a kyselin bílkovina, buňkovina, klí škro- 
bové, vosk, zelené barvivo rostlinné a prchavý olej théový, jenž dodává thé zvláštní 
vůni, jíž se od kávy, ačkoli théovina a kávovina totožné jsou, podstatně liší. 
I části neorganické jsou rozličné v thé a kávě. V zrnách kávových jsou solík, 
kyselina kostíková a sirková s draslem, vápnem, kysličníkem hořečnatým a železitým 
spojeny ; thé za to jest kromě předešlých o jednu kyselinu anorganickou bohatší, která 
se skládá z manganu (buříku) a přemnoha kyslíku. 
V zrnkách kakaových, z nichž se čokoláda připravuje, nacházíme kromě kakaoviny 
bílkovinu, lojovinu (stearin) a olejovinu, buřkovinu, klí škrobové a moučku škrobovou, 
barvivo červené a něco málo vody. 
Cikorie, která všeobecně za nohradu kávy se považuje, nedrží v sobě ani kávo- 
vinu, ani pražádnou podstatnou část obsaženou v zrnkách kávových. Až dosud se ani 
žádné bílkovité těleso v cikorii nenalezlo. Ačkoliv bílkoviny žádné části rostlinné se 
docela nedostává; musí jí býti v cikorii velmi poskrovnu. Za to však tukotvorců hoj- 
nější množství se v ní nalézá, neboť kromě buňkoviny, cukru a klí škrobového je v ní 
dosti hojně látky podobné k moučce škrobové, ktérá jen pouhým vařením ve vodě se 
V cukr přetvořuje. Draslo solíkové, spojení solíku se čpavkem (ammoniak), síran a du- 
sičnan drasličitý jsou neorganické části cikorie, 
Tudíž se nemůže cikorii veliká důležitost jakožto potravní látce přikládali, ani jakási 
Podobnost s kávou. Neprokáže-li se hořká organická látka, která ještě není zevrubněji 
ohledána, budoucně za zvláště účinnou, nemá odvar cikorie do sebe jiné ceny než 
jako voda cukrová, které by se temnohnědá barva a hořká příchuť udělila. Ale jak už 
jsme podotkli, onu hořkou látku ještě neznáme, Když tudíž s jedné strany cikorie ve 
vědeckém ohledu docela se nemůže považovati za nahraditelku kávy: s druhé zase 
„ slrány posud ještě málo jest proskonmána, abychom jí mohli bezvyminěčně opovrhnouti, 
Pražená zrnka kávová různí se od syrových menši váhou, jsouce vělšího objemu. 
Smudlé látky (přiboudliny), povslávající z pražení, dávají kávě barvu zhněda červenou 
5* 
