73 
©) Choroby tenkého střeva. 
Jelikož trávení, které se v tenkém střevě děje, velmi důležité jest. pro celou 
obnovu našeho těla, a ještě důležitější vystřebání zažitiny (chylus), jež v svitech střevních 
(Darmzotten) před se jde: tudíž mají též choroby léto části zažívacího úslrojstva 
(jako jsou katarrhy, zvředování tyfové a tuberkulové, cholera) největší vliv ve zdar 
našeho těla. 
a) Příznaky choroby dvanáciníka (Duodenum) jsou dosti podobné ku příznakům 
chorob žaludečních, jen že později se udávají (ukazují), obyčejně teprva 3—6 hodin 
po jídle, anebo se stávají v tu dobu prudčími. Dávením se vyvracují strávená a se 
žluči smíchaná jídla; často provází tyto choroby, kleré nelze tak snadně s jistotou 
určili, žloutenka (Icterus). 
b). Ku příznakům chorob střeva tenkéko vlastního, lačníka a kyčelníka (intest. 
jejunum et ileum) náleží bezbolestný průjem, spojený s kručením (Kollern) a škortáním, 
broukáním (Knurren) v břiše, někdy však též schází. Ousobních příznaků těchto chorob 
ani nestává aneb jen ve velmi malém stupni, a též velmi zřídka souhlasí s patholo— 
gickou proměnou,  Nepravidelnosti v lejně též nepodávají nám žádného klíče k poznání 
chorob tenkého střeva. 
d) Choroby tlustého střeva. 
V Ulustém slřevě se neděje více žádné lrávení, jakož i není více značného vy- 
střebání zažitiny, pročež mají choroby tlustého střeva — když nebrání zbytkům jídel- 
ním východ z těla, aneb spoustnými exsudaly (výzevy) neuvodí rozmíšení krve a vře- 
dováním nespůsobí prohryzení střeva — skrovnější vliv ve zdar lidského těla, než 
ostatní choroby ústrojstva zažívacího, 
«) Choroby střeva jednookého, slepého (intest. coecum) působí obyčejně prudké 
bolesti, nadulí, tvrdost, ztemněný tón vydobylý poklepem v okoli pravého třísla, a tyto 
příznaky jsou spojeny se zácpou a nepravidelnostmi pocitů a pohybů v pravém stehně, 
Tak nazvaný sramot střeva slepého není nic jiného, než při tlačení v tomto okolí víc 
citelné než slyšitelné klokání tekutiny, která se byla v slepém střevě aneb u nejdo- 
lejší části tenkého střeva nashromáždila. 
©) Choroby tračníku (colon) jeví se obyčejně silnějšími, řezavými, tak nazvanými 
kolikovými bolestmi, spojenými začasté s tluhavkou (tenesmus) a neustupnou zácpou, 
aneb s průjmem čili běhavkou, která může býti vodovitá, slizovitá, krvavá, hnisovilá, 
talovitá a shnilá. 
7) V chorobách konečníku (int. rectum, Mastdarm) bývají zvláštní bolesti (tuhavka 
a svrbení), nucení bezděčné, ucházení stolice a větrů, slizu, hnisu, talovu a krve, zvláštní 
tvar lejna a t. d. Jelikož je začasté provázejí bolesti v kříží, obtíže v měchýři, městky 
(varices) v žilách konečníkových ano i vystoupení a výklop (prolapsus) konečníka, zahr- 
nují se obyčejně od nebedlivých lékařů pod jmenem zlaté žíly a léčí se mnohá léta 
všemi možnými i zhoubnými prostředky, poněvadž se položení konečníka zevrubně a 
očividně nevyšetřilo. 
Lejno, stolice, zbytky života (Exerementa). 
Zrostlý, zdravý člověk vydá ze sebe při smíšené potravě za 24 hodin 120—180 
grammů *) lejna polotuhého, hnědého, asi s 25%; pevných částí, jehož zlý zápach spíše 
z rozloučených částí žlučových nežli ze zbytků jídelních svůj původ béře. Části pod- 
*) 1 gramm dělá 13,71 gránů, a 60 gránů jde na jednu drachmu neb kventik, 
