98 
vzdýchá neb slená, moč, lýno neb semeno nezřídka se vyllačuje, a to ústrkem; zde 
onde povstávají podliliny krevní nebo i krvotoky. — 
Někdy však se objevují před záchvatem předchůdeové, kteří velmi nejistě trvají 
a buď v oboru cilelnosti a pohyblivosti tělesné anebo v oboru duševní činnosli se vy- 
skytují. Přede vším lze pozorovali tak zvaný vzduch padoucníků (aura epileptica), to jest 
pocit horkého neb studeného dechu neb průvanu, jenž z dolejších částí těla ke hlavě 
stoupá, načež rázem uvědomění prchá a záchvat počíná. Na místě toho průvanu pozo- 
rují mnozí nemocní zdřevěnění zvláště prstů u nohou a rukou, neb všeobecné horko, 
bolení hlavy a trhání podobné elektrickým ; někdy též se pozorují: třesení údů, zívání, 
kejchání, rozličné omamy smyslů, závrať, rozmrzelost, smulnost, velká rozčílenost, zamy- 
šlenost a těm podobné rušení činnosli nervů co předchůdcové, -—— 
Ukončení záchvatu bývá někdy náhlé jako začátek, při čemž svaly rázem ochábnou; 
někdy však zase bývá úleva povlovná, lak že po hlubokém vzdechnutí následuje tiché 
spaní; někdy před probuzením předchází říhání, vracení, silné pocení a těm podobné. 
Po nejvíce povlovném navrácení se uvědomění u mnohých na padoucí nemoc trpících 
ještě trvají bolení a pustota hlavy, zemdlelost a mnohé jiné rušení, obyčejně jen čtyry 
a dvadcet hodin, ale i po více týchdnech. Ostatně se nedá o navrácení se záchvatů, 
o jich síle a spůsobu, o příčinách povslání, o slavu nemocného mezi jednotnými zá- 
chvaty nic urcilého uvésti, jelikož ve všem převelika rozmanitost panuje. Mnozí pa- 
doueníci mají pohled obličeje vylěšený neb smulný, tmavé kruhy okolo vpadlých očí, 
chod ochablý, vlekoucí se, šrámy na jazyku, olřelé zuby, následky hmožděnin na těle. 
Nevyvine-li se záchvat úplně, vyskytují se jen závrať, vyvalené oči, ztrhaný 
obličej, náhlý nápad pominul neb vylržení (exslase), neb pozbylí smyslů s málem trhání, 
lak nazvané vnitřní neb tiché křeče, 
Předstíraná padoucnice se dá od prav“ jen citlivostí panenky v oku k paprskům 
slunečním neb od s íčky přicházejícím rozeznat, Taktéž když se opravdovému epi- 
leplickému zaťaté palce moci roztih-ou, zůstanou otevřené až do ukončení záchvatu, aneb 
se zase sevr u při početí nových křečí. 
V hyslerických křečích, kleré se epileplickým velmi podobají, i v nejmocnějších zá- 
chvatech pozbylí smyslů a citlivost neutuchne. 
Rozdělení epilepsie v idiopathickou, ústřední, jakoby jen v mozku sídlo měla, a 
sympathickou, výstřední, kromě mozku sídlo majicí, nemá žadné ceny, jelikož ani jednu 
ani druhou neznáme. — 
Při léčení padoucí nemoci musíme míli na zřeteli jednolný záchvat a veškerou 
chorobu. Co se týká prvního, musíme nemocného stahujicícího oděvu sprostili a jej od 
poranění chránili, jelikož záchvat se ničím zastaviti neda; proti chorobě samé nemáme 
až po tu dobu, ačkoliv se na lisíce prostředků vychvaluje, ani jednoho plalného. Prolož 
se může nanejvýš jen symplomaticky jednati a přiměřená sprava živola duševního i tě- 
lesného provésti. Dle Romberga prý stlačení krkavic (carolid) při objevení se před- 
chůdců velmi výhodně účinkuje, 
Připojíme co se týká původu a podstaty tak dobře neznámou chorobu jako epilepsie, 
katalepsii, klerá se zakládá na náhlém ustrnutí živočišných samovolných svalů, a však 
bez jich křečovitého skrčení, spojeném s přerváním samovolného pohybu, dílem též s 
pozbytím smyslů a citelnosti, aniž by při tom rostlinní (vegetativní) pochodové byli přerušeni. 
Záchvat, který buď jen několik minut aneb několik dní potrvati může, začíná 
