58 
Olej tabákový z tabáku obecného (Nicotiana tabacum). 
Olej smrkový ze semena smrkového (Pinus picea). 
Olej borový ze semena borovice (Pinus sylvestris). 
Olej vinný z jader bobulí vinných (Vilis vinifera), 
2. K mazavým olejům palří : 
Olej dřevěný z dužniny peckovic olivových (Olea europaea). 
Olej řepkový z rozličných druhů řepky (Brassica napus, Brassica praecox, Bras- 
Sica napobrassica, Brassica rapa). 
Olej mandlový z mandlí sladkých i hořkých (Amygdalus communis). 
Olej bukový z bukvic (Fagus sylvatica). 
Olej ze semen inadie sejné (Madia saliva). 
Olej kastanový z divokých kaštanů (Aesculus hippocastanum). 
Olej lískový z ořechů lískových (Corylus avellana). 
Olej z jader slívových, třešňových a jablkových. 
Olej horčičný (Senfól) ze semen horčice bílé a černé (Sinapis alba et nigra). 
Olej drslenový ze semen brslenu sprostého (Evonymus europaeus). 
Olej svídový z jader svídy (Cornus sanguinea). 
Olej ze semen podzemnice olejné (Arachis hypogaee, — Erdnussól), 
Olej šachorový z kořene šachoru jedlého (Cyperus esculentus). 
Dalo by se ješlě více druhů olejových napočílat, ly se ale již jen velmi zřídka 
vyskytují. Zde jen 0 nejdůležitějších šířeji promluvíme. 
Olej Iněný je z vysychajících nejdůležitější; dobývá-lí se za studena, je mnohem 
lepší ; ale ani zahřátí mu tuze neškodí, pokud teplota 90 stupňů nedosahuje. Obyčejně 
se udává, že dá cent semínka lněného 22 liber oleje; při opatrné práci se ho ale až 
26 liber dobude. Olej lento snese 20 stupňů zimy bez tuhnutí; teprv při 27 stupních 
se usazuje. Rozpouští se v lihu; na lot oleje se béře k rozpouštění 40 lotů lihu stu- 
deného, neb jen 5 lotů vařícího. — Olej Iněný se potřebuje pro svou vysýchavost na 
fermeže a v malířství; obyčejně se ale k lémto oučelům po delší čas silně zahřívá 
a s kysličníkem olovnalým míchá, aby tím lépe vysychal; v oleji Iněném se nachází 
totiž látka posud nevyskoumaná, která mu u vysychání překáží; silným výhřevem se 
látka tato rozloží, a s kysličníkem olovnatým se sloučí ve hmotu neškodnou.  Zaebig 
vyskoumal, že se dá lálka tato z oleje Iněného: vyloučit, když se míchá olej s vodo- 
vým roztokem oclanu olovnatého (essigsaueres Bleioxyd), tu se v něm usadí dole 
malé chomáčky, a olej z nich slitý tvoří pak pro svou výbornou vysychavost nejpěk- 
nější fermež. Takové připravování fermeže z oleje lněného jest ovšem dražší, nemá ale 
toho nepohodlí a lé nebezpečnosti, jako kdyžse olej v železném kotli po delší čas zahřívá. 
Olej konopný je za čerstva světle zelený, časem ale sežloutne. Vysychá trochu 
zvolna, a proto se na fermež a malbu olejovou nehodí, Nejvíc se ho spotřebuje k dě- 
lání zelenéh; mýdla. Na něklerých místech se pálí v lampách veřejných za silných 
mrazů olej konopný místo řepkového, poněvadž řepkový by ztuhl ; je přitom ale ta ne- 
hoda, že se lampy (jako každým olejem vysychavým) tuze zamažou. 
Olej makový se podobá poněkud oleji dřevěnému a chutná tak příjemně, že se 
v mnohých krajinách (i v jižních Čechách) na jidla potřebuje, Tuhne teprv při 18. stupni 
zimy. Při lepších malbách olejových slouží (místo oleje lněného) k rozdělání barev. 
Ač pochází z máku, nemá předce žádné látky narkolické a je docela neškodný. 
