62 
jen ztěžka rozpouští. Skládá se z kyseliny sirkové a kysličníku rtufnatého, kryje 
skoro tak dobře jako rumělka, ale časem vybledne, Je příliš drahá a prolo se málo potřebuje. 
8. Žluť sirnatá (Sulphur auratum. Goldschwefel); skládá se ze síry a anlimonu a 
tvoří prášek skoro pomerančový, který se v leplém loubu rozpouští ; potřebuje sena 
žlutění bavlny, ale kyselinami se lehko ruší. 
9. Žluť prášková (Schůligelb); ta se dostane, když se vývar kurkumy kamen- 
cem srazí a povslalý žlutý prášek s křidou rozelře ; pochází původně z Holandu, nyní 
se ale všude připravuje a slouží nejvíce k barvení koží. 
K barvivům červeným se počítá : 
1. Rumělka (Zinnober), která se buď co rumělka horní (Bergzinnober) již 
v přírodě nachází, aneb uměle ze rluli a síry připravuje. Nejlepší druh rumělky při- 
rozené pochází z Číny, nejlepší druh rumělky strojené slove vermállon. Rumělka, roze- 
mletá se porušuje často suříkem neb i rozllučenou cihlou; čislá rumělka se musí pod 
dmuchavkou ouplně vylralit, co zbude, je přísada, 
2. Suřík čili mínium (Mennig, Bleizinnober , Bleiroth) je červený kysličník 
olovnatý, který se dobývá přepalováním čistého masikolu; je to prášek šarlatový, který 
se vodou nerozpoušlí ; zahřálím.se lemní, pak ale žloutne. Suřík z běloby olovnaté 
dobytý padá drobet do žluta a slove suříkem pomerančovým (Orange-Minium) čili čer- 
vení Pařížskou (Pariserroth). 
3. Realgar (rothes Rauschgelb, Sandarak) se skládá ze 7 částek arseniku a 3 
částek síry; nachází se v přírodě, ale časlěji se z otrušce (Arsenikkies) a síry připra- 
vuje. Směs na bílé ohně bencalské dělá se ze 7 částek realgaru, 2 částek síry a 24 
částek sanytru. 
4. Čorveň chromová (Chromroth, Chromzinnober) je prášek šarlatový, který po- 
vstane, když se žluť chromová se sanylrem roztopí a hmota povstalá rozemele. Červeň 
Ů 
solné do řídkého roztoku zlata, povstane tekulina červená a v ní pak sraženina barvy 
nachové, která se obyčejně nachem zlatým neb kastovým nazývá. Potřebuje se na dě- 
lání skla rubínového. 
6. Červeň hliněná (Engelroth, Preussischroth, Kolkothar, Caput mortuum, Cro- 
cus ele,) se skládá hlavně z kysličníku železitého s hlinou smíchaného ; dobývá se roz- 
ličným spůsobem, obyčejně ale pálením žluti hliněné. Kolkotharem se nazývá ten- 
krát, když pochazí z vypáleného síranu železitého, jak se lo při dobývání hnědé kyse- 
liny sirkové vyskytuje. 
(Dokončení.) 
—— < 
Drobnosti. 
Kalení ocele. 
Ocel se kalí, když byv rozpálen náhle se v tekutině studené ochladí; kaléním 
ocel lak ztvrdne, že sklo rýpá a pilníku se nepoddá, zároveň ale tak zkřehne, že se 
rozbije, když na zem padne; mimo to nabývá drobného zrna, světlejší barvy a lepšího 
lesku. Obyčejně se kalí ocel v studené vodě, mají-li se kalit kusy veliké, ponořují“ 
se do vody tekoucí, aby pořáde voda studená přitékala; meb čím studenější voda, tí 
