65 
více ocel kalením tvrdne. Voda měkká kalí špatněji nežli tvrdá nebo slaná, Ocel ve rtuti 
kaléný je tvrdší a křehčí, nežli z vody. Hodináři kalí čepy kolečkové v loji: pilníky 
se kalívaji v moči neb ve vodě slané. 
Tvrdost ocele kaleného byla by vlastností velmí užitečnou, nikoliv ale křehkost 
jeho, a proto se obětuje raději trochu tvrdosti, aby s ní zároveň i křehkosti ubylo; 
k tomu oučelu se ocel kalený napouští. Napouštěuí toto děje se mírným zahřáním, až 
nabíhá ocel barvami dle stupně teploty rozličnými; tím mu ubývá tvrdosti i křehkosti 
a lo lím více, čím více se ocel zahřívá. Na 221 stupňů tepla zahřát nabývá ocel ka- 
lený barvy bledé žluté, při 2329 je temně žlutý, při 2439 pomerančový, při 2540 
je žlutě hnědý, pak při 265" temně hnědý a okolo 277% nachový; zahřeje-li se na 2889, 
je bledě modrý, vyšší teplotou modrá více, při 317" je temné modrý a při 3329 ko- 
nečně barvy zelenavé. Příčina těchlo barev záleží v lom, že povstane rozpalováním 
na povrchu ocele tenounká vrstvička kysličníku želežitého, na které se -pak právě lím 
spůsobem barvy objevují, jako na bublinkách mydlinových neb na lenké vrstvě oleje 
po vodě rozšířené. © Rozličnost barev je měřídkem, jak mnoho se ocel při napouštění 
zahřál. (Ocel na zdělávání železa určený musí býti hezky tvrdý, a prolo se mu po ka- 
lení mnoho tvrdosti ubrali nesmí, takový se napouští jen do žluta. Ocel na zdělání 
dřeva a kosti nepotřebuje být tak tvrdý a zahřívá se až do nachova, čímž se © mnoho 
méně křehkým stává. Péra hodinová nepotřebují být tak tvrdá, ale pružná, a proto se 
jim všecka křehkost odejmouli musí; z té příčiny se rozpalují až do modra. 
Voda měkká a tvrdá. 
Každá voda měkká má tu vlastnost, že se v ní mýdlo obyčejné bez zakalení 
rozpusti ; maso, hrách a j. se v ní dajína měkko uvařit, chuť má ale méně přijemnou 
nežli voda tvrdá; prolo se potřebují vody měkké na prádlo a vaření, zřídka ale k pití. 
K vodám měkkým se počílá voda říčná, dešťová a sněhová. 
Voda tvrdá obsahuje rozpuštěné vápno; ve vodě tvrdé se mýdlo nerozpustí, 
nýbrž rozloží, tvoříc pak mýdlo vápenné, které v malých bílých chomáčkách vodu 
kalí; proto se žádná voda tvrdá na prádlo nehodí. Ale ani k vaření se nedá polře- 
bovat, jelikož se v ní mnohé látky na měkko neuvaří. Proto se potřebuje jen k pilí. 
K vodám tvrdým patří skoro všecky vody pramenité neb studničné. 
Na mnohých místech není měkké vody, tam dělává prádlo a vaření veliké obtíže, 
Následujícím spůsobem se dá ale voda tvrdá v měkkou proměnit. Vezme se jeden díl 
čerstvého hašeného vápna, a tem se smíchá s dvaceti díly vody na řídkou kaši, která 
© slove mlékem vapenným. Do vody tvrdé se dá nyní trošek toho mléka vápenného, na- 
čež ona brzy změkne ; voda takto připravená vydrží kolik měsíců a nekazí se. Půso- 
bení mléka vápenného záleží v tom, že se sloučí s kyselinou uhličitou ve vodě tvrdé ob- 
saženou ; tím ztratí voda sílu k rozpouštění vápna, toto se z ní vyloučí a ona se stane měkkou. 
Al u porler. 
Ale (vysl. 6l) a porter jsou piva anglická; ale se děla z bledého sladu, porter 
ale ze sladu hnědého, silně sušeného. Porter dostal své jmeno od toho, že ho pili 
