06 Ň 
bením stal se mechanikem universitným, a zaťoveň mu povoleno, pří svém bytu stroj- 
nický krám otevřít; — tak ušel oukladům cechů Glasgovských. Watt byl tenkráte 21 
roků stár, a učení dobrodincové jeho se brzy presvědčili, že není mechanik jejich jen 
obyčejný řemeslník, nýbrž že se svými vědomostmi i učencům vyrovná; proto byl krám 
jeho navštěvován ode všech učených lidí v Glasgově, lam se jednávalo o důležitých 
záležitostech vědeckých, a studující si to kladli za čest, když se mohli s Wattem se- 
známit, Watt sám se staral za dne 0 svou dílnu, a v moci pracoval o úlohách vě- 
deckých, kterými pak své učené přátely překvapoval. 
Ve sbírce nástrojů university Glasgovské byl malý stroj Newcomenův, který 
však nebyl k potřebě. Tehdejší professor fysiky, Anderson, dal jej Wattovi k správě, 
Walt opravil brzy veškery chyby, a slroj se pak každoročně ve svém působení poslu- 
chačům okazoval. Člověk obyčejný by se byl tímto dobrým výsledkem již spokojil, 
Watt pátral ale dále. On zkoušel, jak veliký objem má pára proti vodě, z které po- 
vstala, jak mnoho vody se dá librou uhlí v páru proměnit, — mnoho-li páry stroj 
Newcomenův při každém pohybu potřeb je, mnoho-li studené vody se do dutiny vál- 
cové stříknouti musí, aby píst s jistou rychlostí dolů sjel — a konečně jak velikou 
sílu (rozpínavou) má pára při rozličné teplotě. 
Těmito četnými zkouškami se Watt konečně přesvědčil, že spotřebuje stroj New- 
comeénův na svůj oučinek přilíš mnoho páry a tudy i příliš mnoho dopiva; zaroveň 
poznal i vady onoho stroje, z kterých právě len nepříznivý poměr mezi topivem a ou- 
sčinkem pocházel. 
Hlavní vada strojů Newcomenových byla totiž ta, že se dulina válcová při srá- 
žení páry studenou vodou duze ochladila; když se pak na to nová pára pod píst pou- 
šlěla, musela dříve ochlazený válec zahřát; tim jí ubylo tepla a s teplem i objemu, — 
a měla-li pak píst rychle náhoru vyhnal, muselo se jí hodně mnoho do dutiny pustit. 
Z toho ohledu bylo rádno, aby se mnoho studené vody pod píst nestříkalo. To 
bylo snadné k vyvedení, ale oučinek stroje by tím byl trpěl; neb měl-li píst pak na to 
lakem vzduchu rychle dolů sjeti, lu bylo zase potřebí, aby se pára pod ním co nej- 
rychleji ochladila, aby se tedy hodně mnoho sludené vody do dutiny stříklo. — Z toho 
je palrno, že nebyla talo vada tak snadno k napravení; neb stříklo-li se mnoho stu- 
dené vody pod píst, spotřebovalo se mnoho páry, a stříklo-li se málo vody, tu se pára 
jen částečně srazila, píst jel jen pomalu dolů a měl slabší oučinek, každá oprava s je- 
dné strany zvětšila vadu na druhé straně. Zdálo se, jakoby zde nebyla žádna oprava 
možná. A přédce spůsobil Walt, že se pára pod pístem bez ochlazení válce srazila. 
Spojil toliž dutinu válcovou zvláštní rourou S jinou nádobou,- ve které 
nebylo vzduchu; v té rouře byl kohoutek k zavření: když měl vystoupit píst 
nahoru, zavřel se kohoutek u této roury, a otevřel se kohoutek od parního kotle; 
pára se hnala pod píst a vyhnala jej nahoru. Na lo se zavřel parní kotel a otevřela 
se roura k prázdné nádobě vedoucí; teď se hrnula pára z duliny válcové mocně do 
prázdné nádoby, tam se hojným stříkáním studené vody náhle ochladila, a píst sjel 
rychle dolů. Takto se ochlazení duliny válcové zamezilo; tím se uspořilo mnoho páry, 
a tedy i mnoho paliva. i 
Prázdná nádoba, do kleré se pára z válce stahuje, a v které se pak ochlazením 
zhustí, slove hustič čili kondensalor. Do takového kondensatoru se stříká uslavičně stu- 
dená voda: v léto vodě je ale vždycky obsaženo něco. vzduchu, — len z ní zpone- 
