72 
jenž těsně na stěny válce přiléhá; C je tyčka pístová, která jde zácpavkou ve víku 
válcovém až k rovnoběžníku členěnému DD“ a sděluje tímto svůj pohyb i vá- 
hadlu ; na druhém koncí váhadla je tyčka (G spojena s křivočepem Jď, který na ose K 
kola přemítacího připevněn jest; tím se vystupující a sestupující pohyb váhadla do 
dráhy kruhové převádí; LZ je kolo přemílací. 
Parní rourou a přichazí pára z kolle; v rouře této je klapka vyrovnavací a'; pára nejde 
ale zrovna do válce, nýbrž dříve do zvláštní duliny bb, která slove komorou parní (Dampí- 
bůchse), a v té dutině se pohybuje šoupátko ce. Toto šoupátko nepochází od Walta, ný= 
brž vynašel je roku 41801 jakýsi IWurray z Leedsu; uspořádání jeho je takové, že když 
se šoupne nahoru, spojena jest hořejší část válce s parní komorou bb, a dolejší část 
válce s kondensalorem de; jde-li ale šoupátko dolů, lu je spojena hořejší část válce 
s kondensatorem a dolejší s komorou parní ; lím může tedy pára pohodlně vždycky 
jednou nad píst a jednou pod píst vnikat. Toto pobybování šoupátka obstarává paro- 
stroj sám ; na ose kola přemílacího jest lotiž kotouč výstřední (excentrische Scheibe), 
a ten je spojen lyčkami ss se šoupátkem; otáčení kotouče výstředního stáhne jednou 
šoupátko dolů, a pak je zas vystrčí nahoru. Na tomto obraze stojí šoupátko nahoře, 
pára jde z komory bd nad píst, a pára pod pístem táhne se do kondensatoru ; píst se 
tedy pohybuje právě s hůry dolů. — d je spojení mezi válcem A a kondensatorem 
e, g je kohoutek, klerým studená voda do kondensatoru stříká ; 4 je píst pumpy vzdu- 
chové s klapkama i; k jest klapka mezi kondensalorem a pumpou vzduchovou (Fuss- 
ventil), kudy se voda zahřátá z kondensatoru stahuje; / je nádoba, do kleré se voda 
(z kondensatoru do pumpy vzduchové přešlá) vylévá: z nádoby 7 se táhne voda tato 
trubkou 22 a zámykou o do pumpy 7; pumpa z Ulačí pak tutéž (z kondensatoru 
přišlou, tedy zahřátou) vodu zámykou o“ a trubkou p do kotle. Z té příčiny nepřichází 
do kotle voda studená, nýbrž zahřátá, která se lam poznenáhla pumpou m» žene; proto 
slove pumpa 7 pumpou napájecí (Speisepumpe). Veškeré loto nástrojí stojí ve veliké 
studenou vodou naplněné nádobě, do které pumpa vodní (Kaltwasserpumpe) g trubkou r 
slále studenou vodu vnáší. — yy“ je rovnatel odstředivý, za je spojení jeho s osou paro- 
stroje a z je počátek pákostroje, jenž vede ku klapce vyrovnavací. 
V každém parostroji dvojčinném se pohybuje píst tlakem páry nahoru i dolů. Padá-li 
píst dolů, tu ( hořejší díl dutiny válcové s komorou parní, a pára se hrne do válce po 
celý čas, až píst ke dnu spadne; z toho vysvítá, že se musí pohybovat píst vlastně pořád 
rychleji, a že je rychlost jeho v tom okamžení, kde ke dnu padne, nějvětší; o tuto 
rychlost u konce pohybu není ale co stát, ona více škodí než prospívá, a to proto, poně- 
vadž píst silně do dna válce vráží a strojem zbytečně otřásá. Toléž se děje, když vyslu- 
puje píst nahoru ; i lam vráží silně do víka válcového. Bylo by tedy prospěšné, kdyby 
se tato rychlost pístu ku konci pohybu něčím umírnila. Toho se dá docilit tím, když 
se nenechá válec s komorou parní tak dlouho ve spojení, až píst celou dutinu proběhne, 
Dejme tomu, že by se píst pohyboval shůry dolů, a že by byla tedy hořejší dutina vál- 
cová s komorou parní spojena, tu jde píst pořád rychleji; když by ale dvě třetiny své 
dráhy vykonal, tu by se spojení s komorou parní již přetrhlo, tak že by již žadná nová 
pára nad píst vniknout nemohla ; teď má píst ještě lřelinu své dráhy před sebou, a tu 
vykoná tlakem té páry, která již mad ním jest; neb pára talo má snažení, pořád 
více a více se rozpínat, tím žene píst dále, až jej ke dnu dorazí; ovšem není tato 
síla tak veliká jako ta, kterou píst první dvě třetiny své dráhy vykonal, za to má ale 
