75 
Teprv roku 1802 si vzali. Trevilhick a Vivian v Anglicku palent na paros!roje 
s. tlakem. vyšším, kleré se pak ku pohybování vozů na železných drahách vše- 
obecně upo!řebily. 
Obraz 2. představuje paroslroj s vyšším Wakem, který působí silou desíli koňů; 
je bez váhadla. 
A je parní válec, P jeho lyčka, která jde zacpávkou k čepu (; čep je připev- 
něn na hřídeli kola přemílacího; X kolo přemílací, 
K je komora parní ; průchodem d jde pára pod píst a průchodem e nad píst. 
Prostřední průchod g „přechází do roury 7, která se otvírá do vzduchu. Rozdělování 
páry na obě strany pístu děje se šoupátkem, které se pro svou podobu s lasturou na- 
zývá soupátkem lasturovým (Muschelschieber). Na obraze 2. vchází právě pára pod 
píst; když je průchod d z komory parní otevřen, spojuje dulina v šoupátku lasturo- 
vém průchod e s g, a polřebovaná pára nad pístem musí rourou 7 do povětří; když se 
ale při opáčném pohybu pístu průchod e z komory parní otevře, tu spojí zároveň du- 
lina v šoupátku zpodní průchod d s g, a pak musí zase zpodní pára rourou 7 do po- 
větří vycházet, 
V je rovnatel odstředivý, na jehož ose a se pošupuje zděř 4; la hýbe pákou, 
která tenkou tyčkou 0 řídí vyrovnavací zámyku 2; menším neb větším nahnutím zámyky 
u se spravuje přístup páry, která trubkou do komory z kotle parmiho přichází. 
Do kotle se pumpuje voda pumpou 0, a ta se pohybuje výstředním koloučem g. 
U strojů s tlakem vyšším se napiná pára lak, že mívá nejméně lřikrál a nejvíce 
devětkrát tak velikou sílu jako vzduch, Zkoušelo se sice i ještě vyšší napínání páry, 
— ale pak Irpí kolel i ostatní strojové částky, a pára snadno uchází. Je-li slroj tak 
zřízen, že se může příslup páry před dosažením pístu ke dnu přetrhnout, tu se velmi 
mnoho páry (tedy i paliva) uspoří. Pro parostroje s tlakem vyšším je tedy přetržka 
(Expansion) velmi příbodná, jelikož má pára jejich silné napnutí. 
Roku 1804 navrhl Arlhur Woolf zvláštní parostroje, u kterých lze i při vysokém 
taku páru srazit. Zřízení těchto strojů okazuje obraz 3. | Jde-li pára z kotle nad 
A, je olevřen kohoutek Z, /Z a Z, ostatní kohoutky jsou zavřeny; pára žene píst A 
dolů, tím musí pára pod pístem 
A kohboutkem // nad píst B, (Obr. 3.) 
a pára pod pistem B jde ko- 
houlkem Z. do kondensatoru, 
kde se srazí. Pak se kohoutky 
E, H, L zavrou a olevře se 
F, C, K; leď jde pára z kotle 
pod píst A, pára nad ním niusí 
kohoutkem C pod píst B, a 
pára nad B kohoutkem K do 
kondensatoru. 
Píst B je člyrykrát i pět- 
krát větší nežli píst A, jsou-li 
oba písly na jedné straně -vá— 
hadla upevněny , pohybují se Zřízení parostroje Woolfowa 
