76 
rovými prostředky. Tak bylo každému zapovězeno přiblížiti se k ohradám, kde se no- 
pál a červec pěstovaly a které i ozbrojeným vojskem byly střeženy; na hrdle pak 
měl býti trestán, kdo by buď sazenici nopálu aneb živého červce vyvezli chtěl; spůso- 
bem tímto chtěli monopolu s červcem nabyti a jej upevniti. 
Pozdě, leprva v předešlém stolelí (4777) podařilo se Francouzovi Thierrymu 
de Menonville, že dostal několik živých červcův a mohl učinili pokus, zdali by se dali 
jinde pěstovati. Přenesl bylinu i hmyz na ostrov S. Domingo (Haiti), kdež se pokus 
podařil, ale po jeho smrti zanedbalo se tam opět pěstování červce. Od Angličanův 
stal se první pokus r. 1789 u Madrasu ve Východní Indii, poněvadž tam ale neroste 
pravý druh oněch kaktusův, nedařil se tam červec, až r. 1798 přivezen tam byl pravý 
nopál ze sklenníku Claremontského, na kterém se i tam červec výborně daří. — 
I v jižní Evropě, v Andalusii, se nopál dobře daří, kam jej Dr. Presas přinesl 
a pěstování jeho zavedl ; výsledek převyšoval všecko očekávání. Z Kadixu byl nopál 
i červec na ostrov Maltu přenešen, jehož pěstováním pustý, skalnatý ostrov nemalého 
bohatství nabyl; hlavní zásluhy oto získali si konsul Kadixský a vládař na Maltě, kte- 
rýžlo poslední obyvatelům zdarma nopál a živý hmyz rozdával. 
Hollandský král Vilém I., dověděv se, že se červec v Andalusii daří, zamýšlel 
ho též v Javě pěslovali, však rozličné těžkosti stavěly se lomu na odpor, hlavně žár- 
livosť Španělův, zákaz Ferdinanda krále Španělského vyvážeti nopál živého červce, ja- 
kož i nedostatek lidí, kleří by v pěslování červce byli zkušení. © Nedalo se vyvezení 
jinak provesti než Istí. Byl tedy poslán do Kadixu člověk důmyslný, který se na oko 
stavěl lhostejným v každém ohledu ; dvě léla se tam zdržoval a zjednal si přístup do 
sadův nopálových, až si 100 sazenic a mnoho živého hmyzu zaopatřil, ano i prvního 
zahradního dohližilele přemluvil, aby do služby cizozemského krále vstoupil. V březnu 
1528, svou drahou kořist v noci na válečnou loď nizozemskou naloživ, štastně i se za- 
hradníkem do Balavie se přeplavil. Zavedené pěslování červce na Javě znamenitý mělo 
výsledek, neboť se červec tamější mexikanskému v každém ohledu rovná. Francou- 
zové, těmi příklady povzbuzeni, zavedli jej r. 1834 v Alžírsku a podařené jejich zkoušky 
utvrdily pěstování jeho v lé zemi. — 
Na Kanárských ostrovech rodilo se až do r. 1835 víno výlečně, a obchod v něm 
byl velmi znamenilý; není tedy divu, že si obyvatelé nevšímali pokusu, jejž zámožný 
tuzemec s červcem a nopálem z Hondurasu učinil ; ano on i v posměch přišel u svých 
rodákův a jeho sady nopálové byly zničeny. V krátkém čase na to ale vypukla révní 
nemoc a také Kanárských ostrovův neušetřila, kdež zřídlo blahobytu brzy zničila. 
Tak přírodou samou nuceni ohlíželi se teď zchudlí obyvatelé po červci, kterým byli 
pohrdali ; všechna půda byla obrácena v sady nopálové, klerými se dřevní blahobyt na- 
vrátil ano i vyššího stupně dosáhl. — 
Ačkoliv nopál v Americe divoce roste a červec na něm se dobře daří, předce 
se všude ve zyláštních ohradách pěstuje. Máť pěstování v ohradách do sebe více pro- 
spěchův , hlavní jest ale ten, že pěstováním červce i co do velikosti i co do množství 
barviva přibývá, tak že se teď pěstovaný od divokého rozeznává a smíšení obou vše- 
možně se zabraňuje. Ohrada taková obnášivá obyčejně jitro a k ní doslačuje jeden 
člověk ; ročně dává obyčejně 200 liber sušeného červce. Červec se sbírá lřikráte za 
rok, v září, v lednu neb únoru a v dubnu. Sbírají se samičky, nežli vejce kladou, 
což se děje setíráním štětcem z chlupův kraličích neb srnčích; jenom několik se jich 
