80 
zrnka červci podobná dělají do konce z minerálních látek , z vápna, sádry neb kyslič- 
niku hlinitého, a obarvená fernambukem k pravému červci se přidávají, což se snadno 
dokazali dá ohněm, při čemž červec jakožto organická látka shořev jenom málo popele 
zanecháva, připravovaná však zrnka barvu ztralíce podoby své nezměňují a takto pů- 
vod svůj z říše neroslův vyzrazují. 
Cena červce se řídí podlé množství barviva; všechny ostatní látky jsou vedlejší, 
poněvadž při barvení docela nic neoučinkují. Prostředek, klerým by se dala vyměřili 
cena červce rychle a jistě, jak toho při kupování potřebí, není posud znám, a poněvadž 
zevnější znaky mohou býti padělány, a oba spůsoby, jichž se obyčejně k vyskoumání 
množství barviva udává, jsou nedostatečny, nezbývá nic, než učiniti pokus barvením. 
Podotknuté dva spůsoby k určování ceny červce zakládají se na účinku buď chloru 
neb kysličníku hlinitého na roztok barviva červcového. Chlor totiž změňuje červenou barvu 
ve žlutou; vezmeme-li tedy rozličného červce části (dle váhy) stejné, rozpustíme-li je ve 
vodě každou vzláště a přidáváme-li ku každé chlorové vody, dokud se barva původně červená 
neproměnila v žlutou: přednost sluší červci tomu, který nejvíce chlorové vody potře- 
boval.  Berthellot, od něhož tento návod pochází, určil podlé něho, že potřeboval čer- 
vec ze S. Dominga 8 dilův chlorové vody; divoký (grana sylvestra) 14 dilův a pěsto- 
vaný z Mexika (grana fina) 18 dílův. Z toho patrno, že poslední barvivem nejbohatší, 
první nejchudší. Při druhém spůsobu užívá se čistého kysličníku hlinitého, který 
v roztoku červcovém všechno barvivo sráží. Svážíme-li pak sraženinu, která se skládá 
z barviva a z kysličníku hlinitého, bez obtíže vypočteme množství barviva, poněvadž 
jest nám váha přidaného kysličníku hlinitého známa. Snadno pak dva i více druhův 
červce porovnáme, když množství barviva na 100 dílův vypočteme. 
Ačkoliv se tyto působy zdají býli dosti jistými, předce se při pokusu dopustiti 
lze chyb, jichž příčina v látkách samých spočívá. Není totiž vždy jisto, zdali se v červci 
také jiné látky nenacházejí, které jako barvivo červcové s chlorem neb kysličníkem 
hlinitým se pojí, aniž toho zkoušející pozoruje, aneb lálky, které účinku chloru neb 
kysličníku hlinitého překážejí aneb které stejně oučinkují; v prvém případu najdeme 
více, v druhém méně barviva, nežli skutečně červec v sobě chová. 
(Pokračování.) 
Drobnosti. 
Bor. 
Obyčejný borax se skládá z kyseliny boříkové a kysličníku sodnatého; kyselina 
boříková je opět složena z boru a kyslíku. Bor byl posavade známý jen co temný 
prášek zelenohnědý, v novější době se ale poštěstilo, krystaly borové obdržet, čímž se 
pravé vlastnosti boru lepry poznaly. Bor krystalisovaný je skoro lak tvrdý jako diamani, 
a snad jej časem při řezání skla nahradí, Ostalně se bor i leskem i jinými optickými 
vlastnostmi diamantu vyrovná ; proto by se čisté krystaly borové hodily nejen za kameny 
ozdobné, nýbrž i na čočky drobnohledné; čočky diamantové jsou totiž pro drobnohled 
nejlepší, posaváde se jich ale můlo potřebovalo, poněvadž byly nesmírně drahé ; 
krystaly borové by byly při stejném oučinku mnohem lacinější. Krystaly posud při- 
pravené nebyly však ještě ouplně čisté. 
Sestavil: Prof, Josef Balda. 
Tiskem Bedřicha Rohlíčka v arcibiskupském seminaři v Praze, 1858. 
