90 
evropských na př. ruských, wůrtemberských a dílem i tureckých upotřebuje se nyní 
červce. Bancroft udává k barvení červeného safiánu následující spůsob : zevnější strana 
kůže ovčí neb kozí, vápennou vodou chlupův sproštěná, natírá se pomocí houby: silným 
roztokem ledkovým několikkráte všude stejně, i později (asi po 3—4 hodinách) proce= — ; 
zeným odvarem červce, dokud mnenabývá barvy potřebné. (Odvar červcový musí míti 
asi 30 — 329 R. lepla, ale ne více, poněvadž by se tím kůže neslejně sevrkla, Tepryva 
po této práci se kůže tříslem vydělává. Místo ledku navrhuje Bancroft chlorid cínnatý 
aneb obě látky k polírání, čímž se lepší barvy dosáhne. 
Ve wůrlemberských dilnách safiánových se k barvení béře na 50 kozích kůží 
200 lib. vody, 6 lotů drasla, 26 lotů červce, 61, lotů čisté vinné stříže, 13 lolů Flo- 
rentinského laku, 6 lotů bílého a 6 lolů červeného arseniku, 8 loltů kurkumy, 3 lib 
laku roubíkového, 1, lib. moruše žluté a 1 lib. [ernambuku; vše se dobře vaří, ale 
teprva při 30—329 hi. kůže barví. Barva vypadá velmi pěkně. — 
Ku konci podotkneme několika slovy o obchodu s červcem. S počátku byl vý- 
hradně v rukou Španělů a už tehdáž byl dosti značný, neboť se r: 1581 do Evropy 
111.170 lib. červce dovezlo. Po odtržení se jižní Ameriky od Španěl (1844 — 1824) 
přešel obchod na Angličany, Hollanďany a Francouze. — Londýn jest středištěm pro červec 
z Mexika, střední Ameriky a Teneriffy ; hlavní přístav amerikánský, z kterého se vy- 
váží, jest Veracruz. Přichází v pyllech z hrubého plátna, které nevydělanou kůží ho- 
vězí potaženy jsou, a „serony“ slují; každý mívá 180—200 liber. Do Amsterodamu 
přichází červec z Javy v bednách plechových po 70—80 kilogrammech (4 kilogramm 
= 1%, lib.). Z jmenovaných pak dvou měst rozváží se po pevnině evropské. Abychom 
poznali mnoho-li se spotřebuje červce, udáme, že se ho r. 1846 dovezlo do Angličan 
1,111.700 lib., z čehož 730300 lib. na pevninu přišlo; r. 1854 ale 8157 seronův 
z Hondurasu, 1854 ser. z Mexika a 2015,ser. z Teneriffy, čili dohromady 2.405.200 lib. ; 
do Hollandska přišlo r. 1846 428 beden a 42 seronův čili 71320 lib. Čísla tato po- 
stačují, abychom si představili množství spotřebovaného červce, a nikdo mu velké dů- 
ležitosti v obchodu a průmyslu upírati nebude. — 
Nesmíme mlčením opominonti hmyz k červci podobný, který v našich krajích 
žije a podobné barvivo má, pro které se ještě teď v barvířství užívá, však ne tak roz- 
sáhle jako v čase, kde červec amerikanský znám nebyl. Jest to červec pelský  (Coccus 
polouicus), který žije v jižním Rusku, v Polsku, v Čechách i v Němcích na kořenech 
chmerku (Seleranthus perennis), mochny (Potentilla), bedrníku, (Pimpinella) a j.; a červec 
cesminový (Coceus Ilicis), jenž žije na cesmině (Ouercus Ilex) a jehož sušené samičky 
co kermes v obchodu vůbec známy jsou. 
Barviva nerostní. 
(Dokončení) 
K modrým barvivům se čítá: 
4. Modř kobaltová čili šmolka (Kobaltblau, Smalte), která se skládá z kyseliny 
křemíkové a kysličníku kobaltitého; dobývá se roztápěním upražené rudy koballové 
s frytou skleněnou, — tím povslane sklo modré, které se v kelímku na povrchu vznáší, 
ana,se dole míšeň kobaltová (Kobaltspeise) usadí; sklo povstalé se vodou ochladí, roz- 
