100 
Drusenasche, —| cendres gravelées); v těchto. kvasnicích jest totiž obsaženo mnoho 
vinného kamene, jenž pálením v uhlan draselnatý spřechází. Draslo: z vinných kvasnic 
jest lehké, dirkovaté, šedobílé a bývá dosti čisté“ Méně čisté draslo se dobývá v kra- 
jinách porýnských z vinných matolin, a slove obyčejně draslo. barvířské  (Waidasche), 
poněvadž bývalo jindy zvlášť u bsrvířů oblíbené. — K učištění kypy při barvéní hedbáví 
se potřebuje, draslo z vinnného proulí pálené (Důnasche); bývá to prášek šedý, hnědý 
neb i černý, a pochází z Vlach. 
Za novějších časů počali i z cukrové řípy draslo dobývat. Šťáva cukrové řípy 
obsahuje totiž mimo cukr i částku ledku ; když se čistý cukr z té šťávy vyloučí, ostane 
z ní melasa. Melasa se nechá kysal, a přepuzuje se pak k dobývání líhu. Co 'z me- 
lasy po přepuzení ostane, obsahuje veškeré soli,: které se původně v šťáve řepové na- 
cházely. Přepálením těchto zbytků povstává draslo, jehož uhlan (draselnatý z ledku 
v řepě obsaženého pochází“ Tím spůsobem lze při dobývání cukru ze řepy ještě i Zíhu 
a drasla co vedlejších „výrobků nabyti. Mnohé cukrárny (zvláště. v Badensku) rozesílají 
už patrné množství takového drasla, které bývá velmi čisté a bílé. — Dubrunfaut, který 
toto dobývání drasla z řepy vynalezl, praví, (že se dá z řepy při každých šesti cen“ 
tech cukru jeden cent drasla dobyli. 
Odkud pochází asi draslo v rozličných rostlinách obsažené ? 
V povrchu země se nachází mnoho nerostů draselnatých, které se zvělráním r0z- 
kládají a pak rostlinám za potravu slouží. Sem patří přede vším živec, klerý zvětrá- 
ním nejvíc drasla rostlinám poskytuje. 
Proč ale dobývá se draslo teprv pálením. rostlin, proč ne bezprostředně ze živce ? 
Dobývání drasla ze živce by bylo příliš drahé, a u větším množství skoro“ ne“ 
možné, Životem rostlinným se práce talo znamenitě usnadní; proto "pochází“ všecko 
draslo, které se nyní v obchodu objevuje, z rozličných částek rostlinných. 
Konečně však dlužno podotknouli, že počali v jižním Francouzsku draslo již i bez 
pomoci rostlin, dobývat; (a to — z vody mořské. Ve vodě mořské se nachází (jak 
známo) mnoho soli kuchyňské, mimo to: ještě ale i jiné soli a mezi 'ními i částečka 
chloridu draselnatého (Chlorkalium). Když se všecka sůl kuchyňská z vody mořské vy- 
loučí, pak vykrystalisuje se z rozloku pozůstalého sůl dvojilá, z chloridu magnesnatého 
a draselnatého sestávající. Rozpusti-lí se-tato vykrystalisovaná sůl dvojitá ještě jednou 
ve vodě, rozloží se v chorid magnesnalý a chlorid draselnalý. Ten chlorid draselnatý 
se dá snadno odloučit, promění se v síran draselnatý a konečně (jak bude později po- 
psáno) v uhlan draselnatý. Posavad se ovšem velmi malé částky drasla (neb uhlanu 'd'ra= 
selnatlého) z vody mořské dobylo ; ale předce alespoň víme, že máme ve vodě mořské 
nesmírnou zásobu drasla, a že ho lze z ní bez pomoci rostlin nabyli. ' 
Rostliny v moři neb u moře rostoucí obsahují místo kysličníku draselnatého-ky- 
sličník sodnatý (Nalron), a poskytují spálením popel, z kterého lzé sodu (salajku) do- 
bývat. K takovým rostlinám počítáme mořské chaluhy, pak slaněnku obecnou © (Salsóla 
kali), slaněnku křovilou a zelinou (Salicornia frulicosa et herbacea), merlík: pomořský 
(Chenopodium maritlimum) a m. j. Rostliny tyto suší se jako seno, a pakose vé člyr- 
hranných jámách zponenáhla pálí; konečně z nich ostane popel spéčený, dirkalý a:co 
kámen tyrdý ; ten se na kusy roztluče a co nečistá soda do obchodu přichází. 
Dobrá soda musí být tvrdá a zvučná, při tom, dirkalá a barvy šedivé. Ostaln č 
