18 



se pod íraTon, pod mecbem nebo pod opadKin líslím, vydiabojí si otáOeaim ulily pomoei 

 masilé nohy a lepkavé pěny jamku nebo dálek v zemi. Na pěnu z nohy vylonřenou přile- 

 puje se množslví země, opadlého listi a podobných drtin, které pak po straně opět stí- 

 rají. Tímto způsobem nahromadí kolem sebe zed. kterouž konečně tím samým způsobem 

 stropem opatřojL Jak mi!e jsou s brlohem hotovi, vtáhnou nohu nazpět do skorepy, a 

 nabravše vzdncLa do průdušnice pevně skořápku uzavrou. Brzo na to vylučuje se z 

 kraje pláště množství bělavé tekutiny, která na povrchu tvrdne a vápennou desku cioL Když 

 je první víko hotovo, vytvoří se pod ním t malé vzdálenosti druhé, dále třetí a čtvrté, 

 pokud totiž zima větší nebo menší. V mezerách mezi každým víkem zůstává něco vzdacha, 

 z něhož plž při svém probuzení z jara tráví. V březnu nebo v dubnu, jak mile slunko 

 zahřeje, procitne plž ze dřímoty, prolamuje tlakem nohy přeponu za přeponou, tráví 

 zatím ze vzduchu v mezerách uzavřeného, až pak i poslední víko prolomí, a doslav se 

 k bOedni z dlouhého postu se zotaví. 



Podívejme se nvní, jak to asi vyhlíží na dně rybníkův, řek a polokóv, ledovou 

 koron pokryKch, a někdy až na malý zbytek ve hlubině zamrzlých. 



Ryby zůstávají v zimě jako v letě větším dílem čilé: na den je často viděti ka- 

 pry houfně do bahna zaryté a jako slanečky stésnané: zdá se, že pospolitost jejich, 

 jako u včel, k lomu přispívá, že zimě lehčeji odolajL Také ouhoři milují společenství. — 

 Kdvž voda až na dno zamrzne, stuhnou a skřehnou také ryby, a však bez pohromy, jakoby 

 jen ve spánek pohroužené. ZamrzU mohou se kapři a štiky s ledem vysekati a z místa 

 na místo na suchu přenášeti, aniž při lom zahynou. 



Rozláje-U led poznenáhla, přicházejí rjby opět k sobě. V menších rybnících je 

 ale zamrznuli celé hladiny na delší čas rybám nebezpečné, poněvadž se při ouplném 

 odloučení od vzduchu udusili mohou. Proto vysekávají se na rybmcích do ledu díry, 

 okolo nichž se pak ryby rády shromážduji. — Jako símě rostlin tak i ji kry, ryby a žáby 

 ztuhnou a zamrznou v ledu, nepozbývají tím ale nikoliv schopnosti k životu, nebof zjara 

 se z nich vyrojí zástupy rybic a pulcův. Podobně i mlži (žabí misky) zarývají se hluboko 

 v bahno, a prospí zde nejtužší mrazy. 



Plazi našich krsjin upadávají vesměs do tuhého, 4 i 6 měsíců trvajícího spánku. 

 Žáby a ropuchy zalézají do děr a do bahen, zkřehnou a ztuhnou, dhce bez potravy, 

 bez dýchání celou zimu. A hle, tu ve spánku i nepřátelé pokojně vedle sebe odpočívají 

 a žába nemusí se báti svého zákeřníka hada, klerý- nedaleko v drimolě přozimuje. On 

 zalézá tak jako i ještěrky, co možná hluboko pod zem do děr, kam mráz neproniká, 

 svinuv se v kotouč ztuhne a nalézá v zimním spánku svém jen tenkráte smrt, když te- 

 plota ve skrýši jeho na 0° R sklesne. 



Ptáci, majíce teplou krev a vebni čilé živobytí, nepodléhají obyčejně zim- 

 nímu spánku, nýbrž někteří s námi navzdor sněhu věrné bdí a v sousedství našich by- 

 tův přezimují, větší čásf ale, jak mile jim chlad a nedostatek potravy zahrozí, záhy na 

 podzim do teplejších krajin se odstěhují. Někdy ale překvapí i tyto, k. p. vlaštovky 

 (Hirundo rustica), tuhý mráz, načež na půdy, do věží nebo do jeskvií zalézají a v skře- 

 hlosli zimu přečkají ; nezřídka byly také břehule (Hirundo riparia) v děrách u břehův řek 

 a polokův nalezeny. Chcete-li ubožálku život zachovati, neberte ji do teplé světnice, 

 nebof náhlé ohřáni ji usmrcuje, a pakli se i poznenáhla probudí a zotaví, oživne přec 

 bez naděje, že by se v novém kroměpřirozeném stavu nového léta dočkala. 



