24 



výkaz tcprva r. 1839 na 300 zl. zvýšen by], ježto by po 10 let každoročně na rozmno- 

 žení sbírky obráceny býti raěly, a spolu najednou k vělší koupi 1500 zl. se vykázalo. 

 Že ostatně Presl za čas poměrně krátký, za 20 let, kabinet zoologický navzdor všem 

 překážkám na důstojný slupeíi vyzdvihl, dá se jednak vysvětliti z neúnavné jeho horli- 

 vosti, která překážkami spíše podněcována nežli seslabována byla, jednak také prospěšným 

 spojením s nejznamenitějšími přírodními kabinety evropskými, odkud výměnou a koupí 

 mnohé vzácné předměty pro sbírku .sjednal. Podporou vládní vykonal k tomu liíelu 

 několik cest do Vlach až do Neapole, do Švýcarska, Tyrolska, Štýrska, do Uher a Polska, 

 do Berlína, Hamburku a t. d., a obdržel též několik znamenitých příspěvků od cis. král. 

 dvorního přírodního kabinetu ve Vídni, V sestavení a uspořádání četných zakoupených 

 a jinak obdržených přírodnin pomáhali mu chvalitebnou pilností assistenti na čas usta- 

 novení, zvláště bratr jeho Karel, pak doktoři Linhart, Ramisch, Gliickselig, 

 A m e r 1 i n g, S ch m i d t, N i k r 1 a P e č í r k a. 



Zaslával-li professor Presl stolici učitelskou se vzornou a neúnavnou bedlivostí, 

 a vykonal-li v ohledu tom více nežli svou povinnost, staly se zásluhy jeho o rozšiřo- 

 vání přírodních věd v Cechách a o zvelebení české literatury zvláště neocenitelnými. Se 

 vší horlivostí své pevné a nezlomné povahy věnoval sily své nově vykvělající vlastenecké 

 literatuře a stal se za krátko jedním z nejvýtcčnřjších pěslovalelů jejich. Nemůže ovšem 

 býti úmysl náš, do podrobná rozbírati celou řadu četných a důležitých spisů jeho a 

 dle zásluhy je oceňovali, nýbrž musíme se prozatím spokojiti výpočtem jejich. Vyjmouce 

 dva spisy, které společně s bratrem Karlem v latinském jazyku sepsal a vydal, totiž 

 mimo „Flora čechica" (1819) a „Deliciae pragenses" (1822) jsou spisy Proslovy pouze české. 



Kdo jenom poněkud zná okolnosti, v nichžlo se znovu vykvětající jazyk český v 

 době této nalézal, snadno pochopí, jaké odhodlané resignace a pevné vůle, jaké bystrosti 

 ducha a neúnavné činnosti, jakých rozsáhlých reálních a filologických vědomostí, zvláště 

 z oboru slovanských jazyků, bylo potí'cbí ke spisování přírodovědeckému. Všechny 

 tyto vlastnosti byly v šťastný celek seslřcděny v Preslovi, k čemuž se přidružily ještě 

 vroucí vlastenství a obětovná nezištnost. 



An v té době, ve které se laké o založení českého vlasteneckého Musea (18i8 — 

 1819) jednalo, v Praze několik na slovo vzatých a o slovanskou národnost pečlivých 

 učenců žilo, povstal mezi nimi za krátký čas spolek, kterýž si obral za důstojný před- 

 mět vědecké snažení také do české literatury uvésti. 



Ve spolku ctihodných těchto mužů nalézali se oba Preslové, Joseť a An- 

 tonín Jungmann, Purkyně, Hanka, Václ. AI. Svoboda a jiní. Z počátku 

 měl spolek ten smělý záměr, založiti v Praze jistý způsob slovanské akademie; 

 když ale více nežli rok o tomto předmětu bylo rokováno a pro ten čas nemožnost vy- 

 vedení jeho se objevila, usnesli se vlastenečtí mužové na tom, vydávati v mateřském ja- 

 zyku časopis encyklopedický, aby se ukázalo, že také jazyk český v oboru vědy volně 

 pohybovati se může. Tím způsobem povstal r. 1831 „Krok," k němuž napsal prof. 

 Purkyně úvod, jednající o záměru a chodu tohoto časopisu. V té samé době zapo- 

 čal neúnavný a podnikavý Presl pracovali na svém znamenitém a krásném arcidíle, na 

 Rostlináři, kterýž jméno jeho ve všech slovanských zemích proslavil, a v jehož vy- 

 dání také náš vysoce zasloužilý vlastenec hrabě Bedřich Berchtold se oučastnil. 

 Spis ten, z čisté lásky k národu slovanskému sepsán, na každé stránce nese stopy hlu- 

 bokého důvtipu a učenosti Proslovy. 



