37 



II. Kamení, z nťiliož se vrslvy útvaru k amenonlielnélio skládají. 



Dokavad se jinýcli pomůcek neznalo, považovalo se kamení za hlavní znak, dle 

 něhož so útvar poznali dá. A bohužel ke škodě mnohých horlivých podnikatelň kla- 

 dou nejvzdělaněj.sí horníci dosaváde hlavní váhu na kamení při hledání tohoto útvaru. 

 Kdekoliv spatřují černou hlínu v pískovci uloženou, již také kamenné uhlí očekávají. 

 Nemůže se ale dosti vytknouti, že hlaviir; jenom poměryuložení a s kamen ě- 

 liny podstatné znaky každého útvaru jsou Pravý útvar kamonouhclný leží totiž v Čechách 

 na starých ki'idlicích něho na silurském útvaru a jest pokryt zemními nebo křídovými vrst- 

 vami ; obsahujeť pak zvlášliu' otisky rostlin pravěkých, o nichž zvláště jednali musíme. 



Kamení, z něhož se vrstvy útvaru kamenouhclného skládají, jest pískovec v roz- 

 ličných odrůdách, jemná listnatá bí-idlice Uupek) a někdy také vápenec. Podobné ka- 

 mení vyskytuje se ale také v jiných útvarech, nijmůže ledy býti rozhodujícím znakem. 



Nicméně pojednáme pi-edce o všeobecné povaze tohoto kamení, zanechajíce si 

 však podrobnější popis k zvláštním pojednáním, v nichžtn fasem svým jednollivé uhelny 

 české a moravské popsali míníme 



V útvaru usazením z vody povstalém, jako v útvaru kamenouhelaém, rozeznávají se 

 přede vším dva způsoby sražejiin : pískovité nebo zrnité, povstalé rozdrcením a rozmělněním 

 starého horstva, pak hmoty povstalé z lálek ve vodě rozpuštěných a chemickou činností 

 sražených. Tylo hmoty obsahují obyčejně vápenec nebo křemenec, a jsou v českých útvarech 

 našich dosti vzácné, tím hojnější ale v dolejších vrstvách pomořských uhelných krajin. 



Pískovec útvaru kamcnouhnlného vyskytuje se v nesčíslných odrůdách, které 

 ale mnohem více se shoduji, nežli na první pohled se zdá, neb rozdílnost jejich záleží 

 hlavně ve velikosti zrna. Dle toho, co jsme právě o původu pLskovců podotkli, pozná- 

 váme, že pískovec představuje kamení z rozdrobených kouskfl a zrn staršího horstva 

 slepené. Jsou-li úlondíy a kousky tyto dosti veliké, aby se pOT&ha jednotlivých ustanoviti 

 dala, pozná se snadno, že to jsou kusy granilu, ruly (Gneiss), svoru (Glimmerschiefer), 

 břidlice, buližníku (Kieselschieler) a křemence, totiž kusy lakových hornin, z iiichžto pod- 

 ložené horstvo se skládá. V mnohých případnostech dá se i původní ložišlě takových 

 úlomků poznati, jako n. př. kusy zelencové břidlice a ruly v pískovci u Šaclíře, které 

 pocházejí z oupalí Krkonošů, nebo kusy buližníku v pískovci u Votvovic, Buštěhradu 

 a Radnice, které pocházejí z kamýků v těchto místech dosavad vystupujících. Povstal-li 

 pískovec z granitu, ruly a jiných kamenů, v nicbžto .křemen a živec v patrných zrnech 

 vytvořeny jsou, objevuje pak nezřídka jistou podobnost s tímto kamením; živcová a kře- 

 menová zrna více méně ošoupaná a okulacená, slídovými lístky promíchaná a křemeno- 

 vou látkou slepená, představují pak žernov, podobný granitu. Žernov tento, vyznamená- 

 vaje se pevností a tuhostí, láme se u Žehrovic, Dokez atd , a upotřebení jeho k mlýn- 

 ským kamenům, k slavení vysokých pecí, ku práčem kamenickým jest všeobecně zná- 

 mo. Žernov tento naznačuje se také jménem arkosa. Je-li zrno pískovce menší a 

 převládá-li křemen, stane se kamení mnohem pevnějším a představuje pak pravý písko- 

 vec, kteréhož obyčejně co staviva se užívá. Je-li ale zrno nejjemnější, takřka na prá- 

 šek rozemleté, ztrácí kamení svou pevnost, jest kypré a sypké, slídové lístky objevují 

 se v něm obyčejně hojněji, a v dolech bývá pak důležitou překážkou a nemilým hostem, 

 poněvadž průkopy nákladným pažením chrániti se musí. 



Přehlídne-li se v dolu nějakém všechna tato rozmanitost pískovců, shledá se oby- 



