41 



a síry, afkoliv mnoliem řidčeji. Jest alo pamiiliiiodno, že na jednom kusu, který se 

 v národním Museum chová, kapradi list v leštěnci jest otisknut. Oba tyto nerosty, kyz 

 a leštěnec, jsou též chemické sraženiny, a původ jejich v těchto okolnostech pochopí 

 se snadno, pováží-li se, že voda, v níž sirany železa a olova (schwefelsaure Eisen- und 

 Bleiverbindungcn) rozpuštěny jsou, organickými látkami kyslíku svého se zbavují a v 

 sloučeniny kovu se sirou se proměňují. 



Lučební proměnou kyzu, opětným jeho okysličením a rozložením povstává v 

 mnohých dolech sádrovec v krásných hlatích, jaké se k. p. u Votvovic, Radnic, 

 Buštěhradu a jinde již vyskytly, pak zvláštní nerost tvaru perovitě nebo ledvinovitě slo- 

 ženého, kterýž v sobě siran hlinitý s vodou obsahuje a v nerostopisech pod jménem 

 Keramohallit se uvádí. V Buštěhradu se dosti často vyskytuje. 



Konečně může se uvésti ještě vápenec, který v příznivých okolnostech ve 

 skulinách uhlí a lupku krásné hlati tvoří, jako n. p. v některých uhelnách Rakovnických 

 a Slánských. Tím jsme podotkli nejdůležitější kameny, z nichžto se útvar kamenouhelný 

 skládá, nyní obrátíme pozornost svou v druhém článku k slojům kamenného uhlí. 



Vrabec ')• 



K nejobyčejnějším ptákům a spolu k nejchytřejším náleží vrabec*). Kdekoliv stojí 

 chýše, vedle níž se prostírá kousek pole, sídlí také vrabčí liavět. Často se uhošťuje s 

 vlašfovkou pod jednou střechou, ale není rozdílnějších sousedů. Vlašfovka jest jako 

 vyšňořená panenka, vrabec ale sprostý, ošumělý poběha. Na něm není nic uhlazeného 

 a čistotného, nic lehkého a půvabného, jako na vlašfovce, která všude jest vítána co mile 

 vídaný host. Vrabec jest sprosták, proletář se vší drzostí a s celým šibalstvím nízkého 

 svého rodu. Všude jest nenáviděn a pronásledován, a již v písmě svatém stojí : „Ne- 

 koupí-li se pět vrabců za dva halíře?" Špinavé barvy oděvu jeho, šedivý kabát, rudo- 

 hnědé nadhlaví a umouněné vousy, jakož i podscdlá postava, hrčivý let, chůze , hlas a 

 posuňky, vše prozrazuje nízký rod a nízkou mysl. Ale nenáviděný Pária mstí se za to 

 bezohlednou, v pravdě cynickou nestydatostí na lidech a zvířatech. Nic mu není sva- 

 tého; jmění cizí, krásné umění, mrav a zvyk, autorita a úcta jsou mu neznámé, 

 všechno bére lehkovážně, všechno tupí « špiní ; jej nepoutají ani svazky pokrevní, ani 

 city přátelské. Vrabec jest atheista, spustlý kommunista, ale chytrý, obratný, neúnavný. 

 Kdyby nebyl tak drzým a špinavým, mohl by pro své čtveráctví snad aspoň u mnohých 

 obliby najíli, ale každá jeho dobrá stránka zatemněna jest hrubým sprosláctvím. 



Stavení hnízda, u jiných ptáků dílo vytrvalé lásky a umělosti, nedělá mu žádných 

 starostí. Závislně oblétá čistý a pevný domek vlašfovkyi který pohodlně jest vystavěn 



') 'í části dle Dr. H Masiiisa. 



') Vrabec náleží mezi ptáliy zpěvavé, do čeledi péukav (Frin;!;illida). Pláci léto čeledi vyziia- 

 meuávají se před ostatuimi pěvci svým krátkým, kuželovitým, nevroubkovitýni zobákem, u ko- 

 řenu sUné stluštěným ; hořejší čelist zobáku bývá buď rovná, bud mírně zahnutá. Silný tento 

 zobák slouží jim k oloupání a rozlouskáuí tvrdých semen a pecek, jimižto staří se skoro 

 výhradně živi, kdežto mláďata hmyzem se krmí. 



