47 



142" 30' a poboční liraiiy 80" obiiášuly. Ulc toho iicize pochybovali, že hlali ledové 

 náležejí do blatní soustavy šesterečné cíli tak nazvané klencové (diomboedrischcs Sy- 

 stem). Chcenie-li led v prvních jeho počátcích překvapiti, postavme měkkou, cistou 

 vodu do otevřené skleněné báně za okno do pokoje netopeného. Skoumáme-li tuto vodu 

 čas od času citHvým teploměrem a hustoměrem, poznáme, že teploty její pořád ubývá, 

 hustoty ale neustále přibývá, až konečně při teplotě 3", 5 R. voda své největší hustoty 

 dosáhne*). Nyní se tvoří na kraji nádoby dlouhé hlatičky, obyčejně v nakloněné po- 

 stavě ke stěnám nádoby, a na jehličky tyto usadí se jako jemné zpeření z každé strany 

 řada jiných blátíček obyčejně pod úhlem 60" ; pernaté skupeniny tyto se stýkají a pro- 

 stora mezi nimi vyplní se taktéž rozličnými skupeninami jehliček, až celá hladina sou- 

 vislou korou se potáhne. Potom počne led také na dolejší straně se sesilovati, ale je- 

 dnotlivé částečky a hlatičky ledu nepřilehají k sobě ztěsna a nepřetržené, nýbrž ve hmolě 

 ledové povstávají prázdni'! nebo vzduchem naplněné dutiny, které činí led neprů- 

 hledným. 



Docela stejné úkazy spatří pozorný skoumatel také při mrznuli velikých hladin 

 vody, k. p. U3 rybníkách a jezerech. Někdy ale přetáhne prý se celá hladina okamžitě 

 jako na pokynutí nějaké kouzelné moci, souvislou vrstvou, jakoby se průhledné tkanivo 

 na hladinu bylo hodilo. 



Známo jest, že led představuje obyčejně jednostejnou celistvou hmotu, na níž 

 není ani stopy hlaceného slohu ; mimo lo ale vyskytuje se led ještě v některých jiných 

 pamětihodných poměrech Ivaru. 



Tak nazvané k r o u p y mají nezřídka sloh soustředně miskový a skládají se ze 

 střídavých prfihlednýcii a mdlých vrstev ; led na vysokých horách, tvořící rozsáhlá le- 

 doviště, má sloh zrnitý, jako nějaká hornina, a též mořský led objevuje se v paměti- 

 hodných okolnostech, o nichž obšírněji pohovoříme. 



Mimo tvar jest nejpamělihodnřj,ší přirozená vlastnost zmrzlé vody poměrní 

 váha její. 



Led totiž čili zmrzla voda jest lehčí nezlí voda, a proto na ní plove, kdežto 

 přece tělesa při svém tu hnuti také obyčejně větší váhu obdržují. Dle průměru desíti 

 skoušek (Kastners Archiv I. 99.) obnáší poměrní váha ledu 0,9268. 



Jak důležitá tato vlastnost jest, poznáme hned, jak mile si představíme, že by 

 k, p. led těžší byl nežli voda.' Následky toho byly by znamenité. Každoročně zmrzly 

 by řeky, ba i moře v severních krajinách až na dno, a možná, že by i u dna po celý 

 rok zamrzlé zůstaly. Neb těžší led usazoval by se vždy na dno, a jak by se na povrchu 

 ledová kůra utvořila, sklesla by také pod bladinii. Velemoudře zřídil ale Bůh tvoření 

 ledu. Jak jsme již nahoře podotkli, hustne voda tím více, čím jest studenější, až u 3", 

 5 R. své největší hustoty dosáhne. Pak se opět roztahuje až k O" R., načež ještě více 

 se roztáhnouc v led se promění. Vysvitá samo sebou, že voda na hladině až k 3", 5R. 

 vystydlá ke dnu klesá a teplejší nahoru vystoupne, což tak dlouho se opakuje, až 

 všechna voda k tomuto stupni prochladne. To požaduje delšího času a tím se tvoření 

 ledu o něco opožďuje. V hlubinách však zůstane voda delší čas hustější a tudy i te- 

 plejší nežli na povrchu. Kdyby voda chladnutím hned všude až k O" R. klesla, promě- 



") Voda se stalme o OfiOOiS dil svéhu objemu 



