49 

 O semenech rostlin*). 



Sepsal Em. Pnrkyně. 



Když sníh pole pokrývá , tu po vesnicích rozléhá se hřmot cepův , ale rostliny 

 lesní, které suché i zvadlé ze sněhu strmí, bez mlátící lidské ruky nemají starosti o své 

 potomstvo. Dávno již vítr semena jejich unesl, i majíf na příští jaro a léto svou okrasu 

 pojištěnu. Zdá se nám mrtvým býti celý rostlinný svět za času zimního, než život uza- 

 vřel se do malých zrneček, čekaje až jen mrazy přestanou, by zase po luzích a rolích 

 se jevil. Již v jeseni rostlinstvo odumírá, sníh pak jen příkrovem je pokrývá. Kdyby 

 s pohledem na zralé pole na mysl nám nepřišlo, že chléb a pokrm tisícův konečně teJ 

 v bezpečí, věru zlaté klasy mrtvé by se nám býti zdály jako sláma. Života prázdná se 

 nám zdá býti zralost naproti bujné zelenosti listi a pestré nádheře květů , leč každý, 

 jenž ví , že z kvítka leprv se rodí ovoce, tím se upokojuje, že rostlina tenkráte vyko- 

 nala práci svqu , když docela dozrálo semeno, tisjcerou náhradu poskytující za smrt 

 matky. Dokazujc-li již barevný květ, že rostlina lepších šfáv vynaložila na upředení si 

 svatebního roucha, než k utvoření zelených listí potřebovala; připomíná-li nám skladkost 

 ovoce, že ještě sladšich a silnějších látek obětovala na zríist plodu nežli na květy: tuE 

 pak snadno každému napadne, že nejlepší podíl všeho dostanou semena, ano že dříve 

 vyrostlé části rostliny snad jen k tomu sloužily, by šfávy pro semeno nepotřebné 

 vyloučily. 



Z toho uzavíráme, že semeno jest nejdůležitější část rostliny, květy pak i plody 

 že jsou jen pouhá zbytečná ozdoba. Také pochopíme, proč rostliny, rostoucí v nehrubě 

 příznivé půdě, na svých šatech uspořuji, skromné jen a neouhledné kvítky a plody tvo- 

 říce; dějef se to pro lepší výživu semen, jichž v hojnosti mívají. Uznáváf člověk v plné 

 míře důležitost semen , více sice v tom ohledu, že mu potravu poskytují, než v ohledu 

 na rostlinství, ale též v tomto posledním, poněvadž z nich vyplývá naděje na opětné ba 

 hojnější žně. Rostlina do těchto malých zrneček nahromadila všecky sytící šťávy, jež jen 

 ze země vyssáti mohla, a jakkoliv též listí co salátu a zevnitřní obálky semen co ovoce 

 rádi požíváme , přece nejživnější a proto nejdůležitější naše rostlinní potrava záleží z 

 chleba a z vařiva, jako bobů, čočky a hrachu ; chléb zhotoven jest ze semena obilního, vařivo 

 poskytují semena rostlin luštinovitých. Z řípy a ze zrnek lnu olej tlačíme, z hořčičních 

 zrnek hořčici děláme, a jak mnohonásobné ještě jest semen upotřebení. Všecky příklady 

 užívání semen v hospodářství ukazují, že v semenech nacházejí se látky, kterých 

 v ostatní rostlině v té hojnosti a čistotě není, sic by již dávno lidé ten moudrý nápad byli 

 měli, celou rostlinu bobu anebo pšenice na potravu bráti na místě zrnek. Ony látky ale, 



•) (Tah IV.) Pro snadnější srozumění užívá se u všech ohrazů těch samých liter k na- 

 značení jednotlivých dílů semen. R) znamená koríneli líelní rosíliny, c) první kelní listy, 

 O pírko neb poupátko kelní, a) bílek semenní, i) skořepinu semenni, mj kelul dirku, iiJ pu- 

 pek neb Jizvu pupeční, ca) kalich, který u některých rostlin semeno zaobaluje. Fig. t. se- 

 meno bobu. Fig. 2. semeno lískového ořechu. Fig. 3. semeno svatojanského chleba. Fig. 4. 

 semeno mrkve divoké (u které dvě semena ve ztvrdlém kalichu vězí). Fig. 5. semeno rost- 

 liny našemu oleaudru podobné (kde pnpek v tenké vlásky se rozdělil). Fig. 6. semeno 

 smrku (s větším počtem kelních lístkíi). Fig. 7. semeno smetanky, acj ovocní skořepina, 

 fp) pozůstatky kalichu. Fig. 8. semeno ječmena. Fig. 9. semeno javoru. Fig. 10. semeno 

 bramboru. Všecka semena jsou vidy v celosti a v průřezu vypodobněna. 



4 



