5 a 



pro ktcrú obili a jiné k potravě sloužící rostliny sázíme, ano uměle vzděláváme, aby větší 

 hojnost semen na oulraiy listí a pně vyvinuly, ony lálky jsou přede vším škrob a olej. 

 Škrob činí hlavní část obilí (mouka naše jest pouhý škrob, ačkoliv toho slova v obecní 

 mluvě jen k pojmenování škrobu z bramborňv a pšenice vydobytého se užívá), čočky, 

 kaštanů a hracliu, bobii a lískových ořechů; olej zas nachází se v semenech všech 

 rostlin reřichovitých (ku kterým řepka náleží) a v zrnkách ovocních stromů , máku a 

 vlaských ořechů. Škrob záleží z maličkých zřnočck naplňujících buňky (ci'lly), z kte- 

 rých se rostliny skládají. Zhusta se nalézají škrobová zrnka v buňkách listův, buňky 

 semen ale takořka jím zacpané bývají; a jmenovitě jsou to ii kašlánu, hrachu buňky 

 ony, z kterých po vsazení jich do půdy první se jevící listy záležejí, které zajisté jiš 

 každý viděl, alespoň u bobů. (Fig. c.) U jiných semen, jako n. p. u zrnek pšenice, 

 žita, ječmene buňky se škrobem tvoří hmotu kel semenní obkličující. (¥ig. a.) Kel se- 

 mena neb kliček jest ona čásf, ze které později celá mladá rostlina vyrů.ilá. U obilí 

 ledy jen obálka příští rostliny , u rostlin luštinovilých ale již čáslky pozdějšího zárodu 

 (první listy) dávají nám škrob, jenž tvoří živnou a krmnou část chleba i jiných potrav. 

 Jako škrob v zrnkách, tak olej v malých kapkách v buňkách rosllinních se nachází. 

 Některá semena naplněna jsou olejem aelherickým neb voňavým, který, ač ne v lakové 

 hojnosti, i v listech se vyskytuje. 



Tímto olejem stává se, že třené lislí rosmariny, lavendule, maleří doušky zápach 

 rozšiřuje. U některých semen zase, jak n. p. u semen mandlí, švestek, třešní, olej onen 

 jest jedovatý, tak nazvaný olej hořkých mandlí, nebot v hořkých mandlích se oleje toho 

 v takové míře nachází, že malé zvíře, jako myš, králík, veverka, jediirou z nich se může 

 otráviti. Olej , jak jsme již podotkli, naplňuje buňky rostlin, ve kterých vůbec se na- 

 chází, v malých kapkách ; škrob zase tvoří v nejhojnější míře buňky listů kclních v se- 

 menech, jako v mandli, ve lnu a vo vlaském ořechu, aneb tlustou obálku okolo klička 

 onoho senicnního, jak u kokosového ořechu, kde kel v poměru k vehkosti semena jest 

 velmi malá, lak nazvaný sýr kokosový. Tak též u máku obálka kclní dává olej. 



Škrob i olej (i jiné látky méně neb více užívané v hospodářství, které v rostli- 

 nách a zvláště v semenech se nalézají), zhotovuje si rostlina s lálck ze země vssaných, 

 i jsouf jí velmi potřebné k růsla a živobyli. Proto též nashromážděné v semínku příští 

 rostlince hned nejpotřebnější šfávy poskytují, lak že malé zrno, od matice odpadající, zá- 

 sobou na první cesiu zaopatřeno jest. V ostatních částech rostliny bývají škrob, olej a 

 jiné méně důležité látky, které semena naplňují, vodou promíchány, která k jejich tvo- 

 ření nápomocna a z půdy od rostliny vssána byla, odkud také pochází šfávnatost plodů 

 i listí. V semenu ale ony látky skoro beze vší vlhké hmoty se nacházejí, a to proto, 

 aby se více zrnek škrobových a kapek olejních do buněk semena umístiti mohlo, než do 

 buněk listův, skoro docela šfavou naplněných. Že semena tolik moku nechovají, neděje 

 se proto, aby člověk potravu v zrnkách nacházel, tak jako včela nenaplňuje pro lidi své 

 plástvy medem; ano obsah semen některých jest pro nás nechutný ba jedovatý. A však 

 z té příčiny, že bez vody takořka naplněno jest suchými neb mastnými látkami krmí- 

 cími, scBieno zralé tak brzy se nevysuší, kdyby po odpadání hned do příznivé půdy 

 nepřišlo, a lepších časů dočkali se může beze proměny svého obsahu. Semeno dozrálé 

 jest celek, neodvislý od mateřské rostliny. Listí a květy od kmene utrhnuté brzo vadnou, 

 než semeno mnohá léta se zachovali může, aniž sílu ku klíčeni tratí. Mnoho zde i tvrdá 

 kůra okolo semena přispívá. Její tvrdost neb měkkost, tenkost neb hrubost má za při- 



