51 



činu rychlejší neb pozdnější růst kle. Tak n. p. semeno kávovníka ve své vlasti hned 

 po dozrání do zemS vsázeti se musí, nemá-li zahynouti, kde naopak zase pšenice, v ra- 

 kvích egyptských mumii nalezená, která tedy nejmíň 2000 let ležela, klííila, jak mile 

 do půdy zaseta byla, docela jako jen rok stará zralá pšenice. 



Klíčeni semen ale nestává se nikoliv pro množství v semenu zachovaných krmných 

 látek, ačkoliv látky tyto veledíiležité jsou k dalšímu roštu. Semeno kromě látek , o 

 nichž nžkolikkráte již se zmínka stala, je.šlú maličkou rostlinku v sobě zavírá, rostlinku 

 s listy a s kořínkem. cFig. r.) 



Zárodek pHšIí ndadé rostliny ledy již na mateiú rostlině učiněn jest, a odpadlé 

 semeno rovná se sazcnici nebo pučící ratolesti, na jiný kmen štěpené, nebof v semeně 

 již nachází se poupátko ba i kořínek, který sazenici a štěpu schází. V zemi se změk- 

 čuje vlhkostí tam vždy v plné míře panující skořepina semena podlé své tvrdosti v del- 

 ším neb kralšim čase. U broskve, vůbec u semen stromů ovocních, pokrývá semeno ještě 

 tvrdá kůra, která jest zkostnatělá vnitřní blánka plodu, čím se změkčování opozdňujc. 

 Když mokrost až do vnitřka semena pronikne , začíná se pučení tím, že kořínek kle se 

 prodlužuje, skořepinu proráží a do země vniká. Potom se zvětšují lístky kelní a docela 

 skořepinu odvrlmjí. Látky krmné semeno naplňující, přistoupí-li voda , růstu rostlinky 

 volně pomáhají , více ještě než v zemi schovaní krmící živlové , kteří později starou 

 rostlinu živí. Z toho se vysvětluje časné a silné pučení semen i do samé vody vlo- 

 žených. Všecky tyto výjevy popíšeme později ve zvláštním článku; co zde praveno, 

 zdá se nám dostačovati k vysvětlení jednotlivých částí semenních, které zde nejvíce na 

 zřeteli máme. 



Kůže semenní zevnitřní , jak již dříve podotknuto , jest rozličné hutnosti , jakož 

 i rozličnými barvami a výrůstky u jednotlivých rodů rostlin ozdobena. Též jsme již o 

 lom se zmínili, že u semen stromů ovocních zdřevěnělá vnitřní blánka plodu zrnka ne- 

 rozlučně obkličuje. Mimo to ještě více jest semen , která ještě nad sebou části 

 plodu neb celý plod mívají, tak (Fig. 4. c a] n. př. kmín, slunečnice a všecky do jejich 

 rodu náležející rostliny. U všech ostatních semen, t. j. u těch, která svobodně v plodu 

 ležela, a ku kterým blány ovocní nebývají přirostlé , lze pozorovati blánku okrouhlou 

 (Fig. u) , lišící se od skořepiny semenní tím, že méně hladká a jiné barvy bývá. Jest 

 to jizva pupeční, na kterémž místě vždy semeno před dokonalou zralostí tak nazvaným 

 pupkem ku plodu připevněno bývá. Též nachází se u některých semen malá dírka, tak 

 nazvaná kelní dírka , skrze kterou ndadé semínko prachejn prášníků zplozeno bylo ; u 

 největší části semen bývá však dírka tato zarostlá. Ačkoliv první zárodky semena v rost- 

 lině sem nepatří, přece nelze nám alespoň povrchně tvoření semen zde pominouti. MáC 

 semínko ono před zplozením docela jinou podobu než zralé. Býváf obklíčeno dvěma 

 blánkami a u vnitř duté. Jak mile ale prášiiíkové zrnko již dřivé popsanou dírkou vpadá, 

 začíná se též semeno proměňovati. Zrničko prášníkové vzrůstá na jedné, ku kelní dírce 

 obrácené straně v kořínek, na protivné stríině v lístky kelní. (Jc-li u zralého semena, jak 

 to zhusta bývá, kelní dírka zarostlá, dá se místo, jež drive zaujímala, poznati, když se 

 semeno rozkrojí; tam, kam špička kořínku jest obrácena, nalézá se zarostlá kelní dírka). 

 Mezi tím ale, co se ze zrnka prášníkového embryo neb mladá rostlinka semenní utvoří, 

 též ostatní semeno se proměňuje. Blanky zrnečko obalující srostou v jednu (jen velmi 

 zřídka zůstávají neproměněny), spolu sroste dírka kelní.' Vnitřek zrnečka, jenž dříve du- 

 tinu tvořil, tvoří teď ony krmící látky, které bud mladá kelní rostlina (embryo) v sebe 



