56 



Nástiny životopisů českých pnrodoskuraců. 



Od Dra. Viléma Weitenwetra. 

 //. Karel Bořivoj P r e s 1. 



Ještě nebyla zacelena rána, již neúprosná smrt byla zasadila přírodním vědám 

 vůbec , jmenovitě pak přírodozpytu vlaslenskému odnětím dvou našich výtečných skou- 

 matelů , professora Jana Svat. Přešla (viz číslo 1. tohoto časopisu) a kustosa Josefa 

 Aug'. Cordy (yiz, můj pamětní spis v pojednáních král. české společnosti nauk) před málo 

 teprv lety, a již zrovna iiluboce želíme ztrátu daleko široko proslulého botanického spi- 

 sovatele professora Karla Bořivoje Presla, zemřelého po delší nemoci následkem orga- 

 nické vodnatelnosli dne 2. října 1852 v 58. roce svého věku. 



Karel Bořivoj Presl, doktor lékařství a filosofie, magister porodnictví, c, k. řádný 

 professor všeobecného přírodopisu a technologie na universitě Pražské, řádný člen kr. 

 české společnosti nauk ald. , spatiil světlo denní dne 17. února 1794 v Praze, a to v 

 témž domě, v kterém asi o Iři léta dříve bratr jeho Jan Svat. se byl narodil. Ještě 

 téměř co jinoch provázíval bratra svého, pilně přírodními studiemi se zanášejícího, na 

 výletech jeho do okolí PražskéliTÍp, čímž upozorněn na přírodní plody vlaslenské za pří- 

 kladem bratrovým s láskou přilnul k tomuto předmětu. Pilné jeho ochotnictví záhy 

 vedlo jej k nabyti důkladných vědomostí, tak že v krátce mohli se obá bratří v tomto 

 vedlejším svém studium vzájemně podporovati. Nadán neobyčejnou bystrostí ducha a 

 šfaslnou pamětí činil pilný Karel Presl, kromě oborů vědeckých pro gymnasia a filosofii 

 předepsaných , také v dobrovolně zvolených přírodnických studiích znamenitý prospěch. 

 V málo letech byl mladík sotva osmnáctiletý seznal návodem bratra svého Pražskou 

 Květenu a Zvířenu v té míře, že obá již v březnu 1812 odvážili se mohli, vydávat pod 

 titulem Vegetabilia cryptogamica boemica e.xsiccatana papír přilepené su- 

 šené mechy, lišejníky ald. ve svazcích, z nichž každý stál 2 zl. v. č. Yyšlof jich po sobě 6 

 vždy v šesti nedělích, a sluší uznati, že ovšem přispěly k lepšímu poznání těchto za oné 

 doby ještě velmi zanedbávaných rostlinních řádů, an exempláře tylo správně ustanoveny 

 byly dle tehdejšího stavu vědy. V těchto svých vědeckých snahách připojili se obá 

 bratří, jak již v předešlém čísle Živy zmíněno, k dňldadnému botanikovi V. B. Seidlovi, žáku 

 Fr. Yilib. Schmidta, a kromě toho navštěvovali mimořádné přednášky prof. Novodvorského. 



Jakožto kandidát lékařství, aby seznal přírodu také krom hranic vlasti, vykonal 

 Karel Presl r. 1817 pěšky vědeckou cestu do Ilalie a Sicílie, na kteréž seznámil se s 

 některými z čelnějších přirodozpylců, jakož byli jmenovitě Tenore. Gussone, Russo a jiní. 

 Na cestě té mezi jiným i bedlivě prozpytoval v botanickém ohledu okolí Etny, Palerma, 

 Syrakusu a Messiny až k moři Tyrhenskémii, i přinesl s sebou do Prahy bohatou sbír- 

 ku zajímavých, z části i nových přírodnin. Roku 1818 ohlásil v Řezcnských botani- 

 ckých Novinách (str. 297 — 300), že má na prodej rostlinní semena, a v seznamu jejich 

 nacházejí se již některé od Karla Presla nově ustanovené druhy, jako : Agroslis allicans, 

 Echinus canesccns, Euphorbia pusilla, lnula calycina, Malva excelsa a jiné. Tato cesia 

 poskytla mu laké lálku k rozličným věl.ším pracím literárním, které později udáme. Český 

 popis její zůstal v rukopise. 



Brzo po svém návratu do Prahy podrobil se Karel Presl předepsaným k dosažení 

 doktorské hodnosti v lékařství přísným zkouškám, sepsal na základě svého zvláštního 

 botanického skoumání samostatnou inaugurální disserlaci o siciliánských trávách (viz č. 1. 



