58 



z vělšího dílu rejsoviiiiy vlaslní rukou Prcslovou. Popisující text jest mlslrovsky praco- 

 ván a zasluhoval vÉlšího rozšíření, an obsahuje tolik nového a piívotlního pro soustavní 

 botaniku. 



Při těchto uíených přírodovědeckých pracech nezanedbal však Presl na čisto prak- 

 tický lékařský sinér, ano r. 1828 zastával vedle svého musejního ouřadu také prozatím 

 fysikát u Berounského krajského ouřadu, který mel sídlo své v Praze, od roku pak 1829 

 po řtyry léta sekrelářství u Pražské medicínské fakulty. Mezi tím časem podrobil se 

 Presl více než jednomu konkursu pro néjakou stolici přírodnickou , vždy ale bez pro- 

 spěchu. — Když r. 1831 strašná asiatická cholera hranice vlasti naší pí-ekročivší i hlavní 

 město Prahu vždy více znepokojovati počala, vstoupil Presl opět v radu praktických lé- 

 kařů, i svCřeno jest mu místo prozatímního veřejného lékaře. 



Konečně r. 1832, když byl již skvěle dokázal schopnost svou k učitelství tolika 

 literárními prácemi , dostalo se mu stolice všeobecného přírodopisu a technologie na 

 filosofické fakultě v Praze , uprázdněné úmrtím Kirschbaumovým a zastávané prozatím od 

 profesora Františka Miihlwenzla, an bratr jeho Jan vyučoval speciálnímu přírodopisu na 

 lékařské fakultě. I při této professuře podržel však Karel Presl míslo kustosa při vla- 

 slenském Museu, které ješlě po celých patnáct let zastával, aby mohl napořád používali 

 sbírek a bibliotéky jeho , což mu bylo velmi prospěšnou pomůckou při jeho učených 

 studiích. Co se týče činnosti Preslovy jakožto akademického učitele, musíme vyznali, že 

 neměl té vlastnosti, která se nazývá dobrou přednáškou. Jako mnohý jiný učenec, i on 

 následkem necvičenosti oratorické za školních svých let nikdy bohužel nepřemohl ne- 

 obratnost svou u veřejném ouslním přednášení ; bohatý duch jeho často marně pachtil 

 se hledáním přiměřeného vyjádi-ení pro nové, nezřídka hluboké myšlénky. Než lo vše 

 nahrazeno jest určitostí a jasností jelio vědomosti, jakož i hojností prospěšných dokladů, 

 kterými schopnější své žáky uváděl do svatyně své vědy, která již sama v sobě tak za- 

 jímavá jest. — Jakkoliv professor Karel Presl výhradně si za úkol života svého byl 

 obral pěstování vědy botanické, nicméně nastoupil r. 1833 i jiné pole piírodnické lite- 

 ratury, vydav pro vyhovění posluchačům svým rukověť oryktognosie v ohledu technickém 

 (viz v lit č. 22.). 



Za příčinou zdraví svého navštěvoval Karel Presl časem Karlové Vary, odkudž či- 

 níval botanické výlety. Výsledek jejich, dosti ouplný seznam Květeny Karlovarské, uve- 

 řejnil v ty doby pod titulem: Flora of Carlsbad v De Carrově spisu Essay on 

 t h e minerál w a t e r s o f C a r 1 s b a d (viz v lit. 6. 23.). 



Přijat r. 1835 co řádný oud do král. české společnosti nauk pokračoval Presl 

 ještě u větší míře ve svém mnohostranném zpytovaní v oboru rosllinoznanství, jehožto 

 vjsledky na větším díle nyní skládal v osmerkové svazky od společnosti té vydávané. 

 Jakkoliv největší část z nich jest velmi zajímavá a důležitá, můžeme se jich tuto jenom 

 krátce dotknouti. Dostalof se jim svého času velmi pochvalného posouzení v kritických 

 časopisech, nyní pak již náležejí k historii bolanické lilcralury. 



Tím způsobem povstalo pěkné Preslovo pojednání o Lobeliaceích (viz v lit. č. 25.), 

 v němžto mezi jinými nově stanovenými rody nachází se také Dobrovskya a Mczloria. 

 Tamtéž vyšly na základě bedlivého pozorování přírody jeho ostrovlipná poznamenání 

 o skladu květů Balsaminei (viz v lit. č. 26.) , ve kterých kromě stručného historického 

 přehledu tohoto řádu nacházejí se krilické rozbory náhledů Agardha, Bernhardiho a Ro- 

 pera, i lecos nového. 



