60 



Drobnosti. 



Jedovala zbraň pavouků. 



Parouci považují se vůbec za jedovatá zvířata, a ošklivost, kteroa pohled ua uě obyčejaě 

 vzbuzuje^ zvýší se u mnohých při shlédDutí těchto okatých, clilupatých, na svých osmi nohách rychle 

 pojíždějících tvorů až k hnusnosti a idiosynkrasii. To však nebylo překážkou skoumatelům přírody, 

 podrobiti pavouky tak jako jiná méně odporná zvířata svému hádavému rozboru. Způsob živobytí, 

 umělost, neobyčejná podoba a podivná listrojnost pavouků jest ostatně v stavu, úplnou pozornost ne- 

 předpojatého skoumatele v plné míře k sobě poutati. 



Dle vyvinutí a vnitřního ústrojí svého, jakož i .dle zevnitřního tvaru, náležejí pavouci k oné 

 třídě zvířat, která se jménem Arachnida nazuajčuji a která co podstatný člen celého pořadí ži- 

 vočišstva přechod od raků (Crustacea) k hmyzu (lusecta) představují. 



Mezi Arachnidy vyznačují se alD pavouci (Aranida), o kterých zde jednáme, ústrojem 

 předivným, jímžlo s velikou obratností koberce k potaženi svých obydlí, sítě k chytáni kořisti a 

 stroje k létáni vyhotoviti umějí, a pak zvláštní jedovatou zbrani, která není tak jako u štírů (skor- 

 plonů) na zadní části těla, nýbrž jako u hadů na ústních částech umístěna. 



Obíral jsem se do podrobná skoumáuím povahy a ústrojnosti této zbraně, a předkládám nyní 

 čtenářstvu nejdůležitější výsledky tohoto badání. 



Povšímneme-ll si blíže nějakého pavouka, shledáme, že se tělo jeho skládá jenom z dvou 

 dílů hlubokým zářezem od sebe oddělených, ana( hlava a hruď jediný kus, tak nazvanou hrndihlavn 

 (cephalothorax) tvoří. 



Na hrudihlavě této upevněny jsou ústroje ústní a čtyry páry noh, neb 

 kulovitě nadmuté břicho nenose žádných končetin. Přední výkrojek hrudihiavy 

 zaujímají ústroje ústní, po obou stranách jsou vkloubeuy nohy. Zrovna pod 

 krajem čelním, nad kterým sedí oči, nalézají se obě dolů obrácená kuželovitá 

 kusadla (maudibulae). Pod a za nimi stojí dva proužky , opatřené několika- 

 člennými makadly, tvaru podlouhle čtverhranného, totiž tak nazvané čelisti 

 (maxillae). K čelistem těmto přilehá z předu a zdola dolejší pisk, ku ploše 

 prsní připevněný. V prostoře mezi čelistmi a dolejším piskem otvírá se vchod 

 do jícnu, obstoupený měkkým vláskovitym návalkem. Každé kusadlo ukončuje 

 se ostrým drápem, který se jako čepel nožejčku otvírali a zavírati dá. Dřevo- 

 řez představuje podobu a způsob vkloubeuí těchto silně zvětšených částí. Na 

 konci kusadla spatřujeme dráp , a na něm rozeznáváme ohnutou špíčku a 

 kloubní část, kusadlo samo má podobu ztupělé kužele. Bezprostředně za špi- '^'í 



čkou pozoruje se jemná skulina, jejíž význam blíže vyložíme 



Kloubní část drápu má na svém dolejším kraji dva výstupky, kruhovitě vydutě a dokonale 

 přilehající k dvěma kulovitým hrbkům čili čepům hořejšího kraje kusadla. Na výkresu představen 

 jest jenom kloub k pozorovateli obrácený, kloubu ua protější strauě není viděti. Na té části dolejšího 

 kraje drápu, která náleží k prohnuté straně špičky, nalézá se čtverhranný výkrojek, do něhož za- 

 lehá malá deska. K desce této připojují se svaly, jimiž se dráp ke kusadlu stahuje. Svaly, jimiž se 

 dráp vztyčuje, připojují se ku protější straně kloubní části, tedy ke strauě náležející k vyhnuté části 

 drápu. Na výkresu představuje se dráp vztyčený, ale v stavu pokojném zavírá se ke kusadlu a 

 vkládá se mezi dvě řady zubů (viz obraz), jako čepel mezi násadky rukověti. U některých pa- 

 vouku jest jedna řada zubů zastoupena hustými brvy. Ještě se musí podotknouti, že kloubní část 

 drápu spojena jest se čtverhrannou deskou, ku které se stahovací svaly připojují, a s hořejším kra- 

 jem kusadla blánou kloubní dosti pevnou. Jako dráp, jest i kusadlo duté, a obojí zavírá v sobě roz- 

 ličné měkké ústroje. Pavouci totiž jsou opatřeni tak nazvanou zevnitřní čili kožní kostrou, tak jako raci 



