72 



pak v zástupech svých pořítá též každodenní Iváre, orighiály a charaktery. Což to není 

 charaktcrické, když nám chycený rak nechá své klepeto v ruce a uklouzne, mezi tím 

 co myslíme, že jej pevně držíme ; ncní-liž to znamení charakteru, důstojné Mucia.Scaevoly ? 

 Ovšem ztratili pi^emnozí, následkem převrácené vzdělanosti, cit a smysl pro ta- 

 kové výjevy; jsou to krtkové lidští, žijící v labyrintu malicherných vášní a choutek, 

 jenž pro jiné věci nemají ani vidu ani sluchu. 



Staré doby pochopovaly mnohem lépe takovou komiku pí-írody, a použily jí roz- 

 košně dílem v půvabných bajkách a pověstech, dílem v obraznictví, v čemž jmenovitě 

 Nizozemci vynikli. Jaké hluboké, nevyčerpatelné vřídlo dobrého vtipu tato látka jest, 

 doívědčují geniální výkresy Kaulbachovy k Feryně Lišáku, nebo abychom na český vý- 

 tvor upozornili. Levého haut-reliefy v jeskyni Kiácelově u Liběchova*). 



Hluboko se vtiskují výjevy přírodní též v nczkalenou mysl mladistvou. Kdo z nás, 

 kteří jsme z venkova, nezpomene si s radosti na chytání raků? S vykasanými zpodky 

 a rukávy brodí se dovádivá čeládka v potoce mezi olšovím se vinoucím; a jaké to po- 

 ki-iky je slyšeti, když starý samec z díry pod kořenem se vytáhne ; jaký to smích, když 

 někoho citelně za prst popadne a na něm viseti zůstane. Kopa a více černavých těchto 

 nemolorů nese se pak domů a připraví se k večernímu hodu. Jak se nyní podiví ten, 

 kdo nejdříve podivuhodnou proměnu šatu račího po uvaření spatří ! S pravými gastro- 

 nomickými posuňkami vyberou se pak lahodné svaly z červeného krunýře a o závod 

 louskají se tyto zvířecí ořechy. 



Neméně zajímavo jest, chovali sobě po nějaký čas zásobu živých raků a pozo- 

 rovati jejich zvláštní způsoby a výjevy duševní. K tomu účelu jest lépe, chovali je ve 

 vlhkém vzduchu na tmavém místě, nežli ve vodě. Nubof dýchací ústroje jejich jsou ve- 

 liké a požadují neustálou obnovu vody, což jen v tekoucím proudu se stáli může; 

 v stojaté vodě a v malé nádobě ale brzo zahynou. Položí-li se tedy do vhkého 

 vzduchu, k. p. mezi vlhký mech, udrží se déle v zajetí. Na světle se držeti nesmějí, 

 itebof raci milují temnotu, na svobodě vycházejí jenom v noci na břeh, ve dne se ale 

 drží pod vodou ve tmavých skrýších. 



Již z toho poznáváme . zvláštní jejich povahu; nejsou tedy veselí hoši, nýbrž 

 spíše flegmatikové, a když je z pohodlí jejich vytrhneme, kypí zlostí, čemuž se ostatně di- 

 viti nemusíme, poněvadž jako mnohý zlobivý člověk trpí na veliká játra. Při tom mají 

 ve svých způsobech něco krokodilového, zákeřnického. Ukrytě číhají na svou kořist a 

 vyřitíce se pak náhle zmocní se své oběti; když jim ujde, vrátí se opět do brlohu 

 svého, k čemuž ovšem nepotřebují se obrátiti, ncbof ploutevním svým ocasem plavou rychle 

 pozpátku. I v ostatním pohybování svém jsou jak známo zatvrzelí zpátečníci. Zajímavo 

 jest pozorovati raka do mísy položeného, jak pohybem svých nohou vodu v proudu udr- 

 žuje. Při tom používá vždy jenom jednolio páru noh, a vystřídá zponenáhlá všechny 

 páry; vlny ve vodě tím povstávající jsou docela pravidelné. Dá-li se do vody kousek 

 masa nebo chleba, připlaví si ho rhythmickým pohybováním k úsiflm a sní jej nebo od- 

 hodí se zvláštní pružností, jakoby mu ošklivost působil. 



Ostatně nejsou raci ve své potravě příliš vybíraví, ba nezřídka projevují kani- 

 balské choutky, an své ncozlirojené bratry (po svlékání) zuřivě přepadávají a sežírají. 



") Výtečný umělec Levý zliotovil dle myšléuek Klácela, před- uěkolika lety u p. Veita v Libě- 

 chové přobývavsílio, rad« satyrickych obrazů, které poměry lidské podobami zvířecími liíi. 



