73 



Někdy strlinou se mezi nimi také divoké rvaóky, při čemž mnozí nejenom klepeta ztrá- 

 cejí, která jim ostatně zase narostou, nýbrž i očí a celé kusy hlavy, která se pak je- 

 nom nedokonale zacelí. 



Jednotvárný život jejich pi^ctrhiije se ale každoročně znamenitou událostí, která 

 právě není s to, aby jim lepšího rozmaru zjednala. Jest to svlékaní kíiže, které pro tvrdost 

 její jest velmi zdlouhavé a bolestné. Pod tvrdým krunýřem rakovým vytvoří se loliž 

 v letě oděv nový, a starý počíná zponenáhla na zádech a na nohách pukali. Tu se 

 vtěsná rak mezi dva kameny nebo kořeny, trliá tělem a po dlouhém namáhání vyleze 

 ze staré kůže ven a bázlivě ubíhá do bezpečné skrýše. Neb nový oděv jeho jest 

 zpočátku měkký, a v brlohu svém musí teprva čekati, až docela stvrdne. Pak se te- 

 prva může odvážiti do zbojnické družiny svých bratrů. Ale nejenom na zevnitřku, i 

 u vnitřku stane se s ním úplná proměna. Kolem starého žaludka vytvoří se totiž nový, 

 který docela stráví kůži a obsah starého. Něco podobného jest jenom ještě u rosniček 

 (žab), které po svém svlečení vlastní svou kůži spolknou. ■ 



Tak uplyne letní čas samým přetvařováním, ačkoliv z příšery nic jiného se nevy- 

 vine, nežli opět nová příšera. Když ale listy se stromů opadají a ledová korá řeky 

 a potoky potahuje, počíná raku lásky čas ; v prosinci a lednu drží svůj masopust. V bez- 

 pečných děrách pod vodou zařídí se po domácku, a prožije ve společnosti dvou neb 

 tří samic v tiché blaženosti zimní dobu, až pak na jaře manželský svazek zase zruší. 



Vidíme z toho, že život raků jest velmi jednotvárný. VždyE vyšší duševní vlohy 

 nemohou se u něho hledati, anaE první podmínka čilého života, totiž citlivější nervová 

 soustava schází. Tělo raka jest necitelným krunýřem objato a může na nejvýše hrubé 

 dojmy cítiti, nikoliv ale jemnější rozdílnosti v podobě a souvislosti jiných tvorů. Tykadla jsou 

 sice velmi pohyblivá, ale tvrdou a pevnou kůží oboj mula, tak že jenom velmi nedoko- 

 nalé představy o podobě okolních předmětů, o překážkách a t. d. poskytovati mohou. 

 Oči jsou sice pohyblivé, ale krátkozraké a jenom pod vodou užitečné; kdo ví, jsou-li 

 dostatečně schopny k rozeznání odstínů barev ? Též sluh jest velmi nedokonalý, snad 

 ani neslyší rak šumot blízké řeky, když v noci ve trávě na jejím břehu se prochází. 

 Ostatně má sice rak také čidlo čichu, a to se zdá býti nejvyvinutějším a k zaopatření 

 mu potravy nejpotřebnějším, poněvadž mu dává zprávu o plovoucím utopenci nebo o 

 blízkosti vetché žáby, která mu vítaný kvas připraví. 



Smyslové tito, jimž pravý střed, totiž vyvinutý mozek, chybí, jsou bezpochyby 

 sotva v stavu, poskytovati raku jenom temné představy okolního světa ; vidíme zde ne- 

 patrné ještě stopy činnosti duševní, která tím více se rozvíjí, čím dokonalejší jest ústroj, 

 který jí slouží. Jaká to mezera mezi rakem a člověkem! U tohoto rozum a ponětí 

 nadsmyslnosti, u onoho sotva poznání hmotných věcí. A přece žije rak přiměřeně ke 

 svým okolnostem, přece si opatřuje potravu jistou chytrostí a brání se s myslí udatnou. 

 Jest to snad přec jistý nízký stupeň rozumu, dle něhož se rak řídí, nebo jest to jenom 

 neovědoměný pud, jak mnohý fdosof tvrdí? Zde stojíme u zavřené brány, o jejížto 

 otevření mnozí se pokusili, kterouž ale do té doby nikdo neotevřel. 



Dosaváde můžeme jenom rozličné výjevy pozorovati a sobě zaznamenávati, jenom 

 zákony můžeme skoumati, dle nichž se život jeví, příčiny ale a poslední důvody zůstá- 

 vají nám neznámé. 



Proto také jesti k pochopení životních úkazů nejlépe, seznámiti se stupňovitě a do 

 podrobná s ústroji jednotlivých tvorů ; úsudky z údajů těchto čerpané jsou pak nejjistější. 



