74 



Zavděčím se tedy snad mnohým čtenářům, podám-li podrobnější obraz raka, jejž 

 ostatně aspoň povrchně již známe, pročež výklad jeho tím lépe pochopíme. Budeme 

 míti při tom ještě tu výhodu, že v něm poznáme zároveň zástupce velikého oddílu ži- 

 vočišstva, totiž jednoho z členovců. Neb co u něho patrně a ve veliké míře vyvedeno 

 jest, nalézá se s jistými proměnami také u všech ostatních článkovítých tvorů. — 



Rak říční (Ast«cus íluviatilis) náleží ke třídě korejšů (Crustacea), u nichž 

 kůže všeobecnou podobu těla způsobuje, svaly podporuje, slovem tu samu službu vy- 

 konává, jako kosti u vnitř těla u vyšších zvířat. Kůže tato pevná jest tedy předůle- 

 žilou částí těla račího, pročež k ní pozornost svou nejdříve obrátíme. 



Kůže. Bude snad mnohému čtenáři, který s přírodopisními pojmy blíže není 

 seznámen, podivno, že nazýváme pevný krunýř raka, jejž bychom snad spíše sko- 

 řápkou nazvati mohli, kůží. Ale každá námitka v tom ohledu vyvrátí se vyvinováním 

 této části těla. Skoumáme-li totiž v jistý čas račí kůži a odejmeme-li svrchní tvrdý 

 krunýř, nalezneme bezprostředně pod ním hladkou, co sklo průhlednou a velmi pevnou 

 blánu, která ke všem záhybům a otáčeninám krunýře se připojuje. Po nějakém čase 

 sliodí rak svůj starý kabát a vězí v novém, kterýž z počátku měkký, zponenáhla usazo- 

 váním vápna tvrdne a konečně opět v tvrdý pancíř se promění. 



Každému jest povědomé, že tento pancíř nepředstavuje jedinou souvislou hmotu, 

 nýbrž že jest zároveň s celým tělem na mnoho kroužků rozdělen. 



Kroužky čili články tyto vedle sebe seřaděné jsou podstatným znakem všech čle- 

 novců, a objevují dle okolnosti a polohy nejrozmanitější podobu. Některý kroužek nedá 

 se totiž v každé době života poznati, nýbrž mnohé jsou pevně k sobě přirostlé, tak že 

 se od sebe sotva rozeznávají. V celku ale, když se na rozličné proměny kroužků 

 ohled nebéře, jest jich 21. Ocas obsahuje sedm patrně od sebe oddělených kroužků ; 

 ona část těla, kde put párů noh upevněno jest, obsahuje pět článků, které ale rozmanitě 

 proměněny a pevně srostlé jsou : mimo to nalézá se před klepety pět párů zvláštních 

 ústrojů, které taktéž na toUk článků poukazují, ačkoliv tyto články tak těsně srostlé 

 jsou, že se od sebe rozeznati nedají. Hlava, která se napřed ukončuje tak nazvaným 

 nosem, skládá se ze čtyř kroužků, taktéž v jeden celek slitých ; ale počet ústrojů 

 k hlavě připojených poukazuje na podotknutý počet článků. 



Kroužky ocasu mohou nejlépe vysvětliti vzor, dle něhož kroužky račí vůbec 

 utvořeny jsou, poněvadž nejsou srostlé a snadno od sebe odděUti se mohou. 



Povšimněmež si k. p. druhého kroužku na ocase (Fig. 1.). Kroužek tento 

 skládá se z dvou oblouků ; hořejší oblouk jest větši a širší, na obou stranách srdcovilou 

 rozšířeniiiou opatřen (Fig. I. c) a nahoře příční rýhou na dva za sebou ležící díly roz- 

 dělen {^Fig-, 1. a, b); dolejší oblouk (Fig. 1, e) jest užší, světlejší a jako tětiva na ho- 

 í-ejším oblouku přepnuly. Tam, kde oba oblouky se sbíliají, jest po každé straně vklou- 

 ben ústroj, který se může považovali jakožto zvláštní způsob nohy, ne jenom pro po- 

 dobnost s pravými nohami raka, nýbrž také pro obdobu s jinými druhy tohoto řádu. Tot 

 základní tvar všech kroužků račího těla. Třetí, čtvrtý a pátý kroužek jsou druhému 

 skoro docela podobné, také šestý áouhlasí s ním znamenitě, jenom že má po straně 

 místo srdcovitého přívěsku rozkrojenou špičku. První ocasní kroužek, jímžto se ocas 

 s prsním pancířem spojuje, jest o něco menši nežli ostatní, a jmenovitě srdcovilý pří- 

 věsek velmi skrovný ; poslední čili sedmý kroužek, k němuž připevněna jest vějířovitá 

 ploutev ocasní (Fig. 3.), odchyluje se nejvíce od podoby předešlých kroužků. Dolejší 



