75 



a liořcjsí oblouk jsou totiž skoro slejnĎ široké a oba jcnommálo vyklenuté. Všech těchto 

 sedm kroužků spojuje se k sobě pevně, aikoliv se volný pohyb nezabraíiuje. Mezi 

 dvěma sousedními, jak dolejšími tak hořejšími oblouky prostírá se totiž pevná a spolu 

 velmi ohebná kůže, která kroužky pevně spojuje, ale též až na jistou dálku povoluje. 



Prsa rakova, ku kterým jest připevněno patero větších noii, skládají se též z 

 patera kroužků, ovšem velmi těsně k sobě přirostlých a zvláštním způsobem promě- 

 něných. Dolejší oblouky jsou totiž velmi skráccny, a články samy přilehají k sobě 

 ztuha: zvláště jsou dva přední dolejší oblouky tak skráccny, že tvoří dohromady jenom 

 úzký kýl; všech pět dolejších oblouků skládá pak ústroj, který se prsní kosti ssavce 

 podobá {Yig. 3.). Na každém z těchto dolejších oblouků sedí velmi úzký proužek, který 

 se nahoru ohýbá. Mezi každýma dvěma proužky (Fig. 3. 1) nalézá se veliký otvor, do 

 něhož jest vkloubena noha (srovnej Fig. 3. s Fig. 4.). Pateré tyto kroužky ohybují se, 

 jak již podotknuto, z každé strany nahoru a prodlužují se v širokou, pevnou, zpone- 

 náhla se ztenCující blánu (Fig. 4.), v nížto proužky jakožto hrubé švy se ztrácejí (Fig. 

 4. IJ. Kůže tato, která se po obou stranách těla vyzdvihuje, tvoří pevnou stěnu, jížlo 

 se vnitřnosti a svaly prsou objímají. Tyto obě stěny mohou se ale teprva spatřiti, 

 když se prsní krunýř odejme; pozoruje se pak, že každá stěna nahoře k zevnitřku se 

 obracuje a dolů se zatáčí, kdežto s krunýřem opět se spojuje. 



Poněvadž toto uspořádání důležité jest k pochopení ústrojí dýchacílio, připojili 

 jsme schematický výkres (Fig. 5.), který představuje ideální průřez prsní kůže. 



Prsní krunýř sám nedá se s ničím tak dobře porovnati, jako s pancířem rytíř- 

 ským. Na prsním krunýři tomto, který objímá všechny části k ocasu nenáležející, musejí 

 se ale dva oddíly rozeznávati ; zadní část totiž, která k prsoum náleží, a ve Fig. 6. 

 písmeny hs jest naznačena, pak přední část, kterážto krk a idavu objímá (Fig. 6. vsj. 



Zadní část odděluje se od přední hlubokou rýhou, táhnoucí se od dolejšího před- 

 ního kraje krunýřového kosmo nahoru a pak zahýbající se hluboko nazpět. Mezi touto 

 rýhou (Fig. 6. r) a zadním krajem pancíře zabíhají dvě jiné rýhy, které tvoří podobu 

 biskvilu. 



Pod touto částí leží uvnitř v prsou srdce, kteréž se podle toho velmi snadno 

 nalézti dá. Celý tento kus krunýře musí se považovati jako složený z patera článků, 

 kleré vlastně nic nepředstavují, leč hořejší oblouky kroužků, ovšem v jeden celek sli- 

 tých. Dolejší oblouky tvoři, jak již podotknuto, část prsní kosti podobnou, na níž se 

 též ještě pět článků rozeznati dá (srovnej Fig. 3.). Také švy na žaberní stěně oka- 

 zují stopy srůstu z patera článků. Prsní část raka čili dřík skládá se dle toho: zpěvné 

 úzké břišní části (Fig. 5. b), s obou stran z kolmé stěny (Fig. 5. k), z nichžto se každá 

 k zevnitřku ohýbá (Fig. 5. (J a dole scsililuje, načež se pak co tvrdý štít nahoru obra- 

 cuje a právě prsní krunýř tvoři (Fig. 5. p). Poznáváme z toho, že na této části kožní 

 kostry (neb tak můžeme nazývati tuto pevnou podporu těla), ty samé články se nalé- 

 zají, jaké jsme již na ocase v dokonalém vyvinutí spatřili. 



Přední část prsního krunýře (Fig. 6. v s), která jak již podotknuto, od zadní 

 hlubokou rýhou se odděluje, má skoro podobu srdcovitou a ukončuje se z předu troj- 

 hrotým koncem, tak nazvaným nosem. 



Dle předešlého můžeme uzavírati, že také tato část z několika srostlých kroužků 

 se skládá. Poznáme později, že počet těchto kroužků můžeme cenili na devět ; ale 

 kroužky tyto jsou již tak proměněny, že bychom sotva na tento domysl připadli, kdyby 



