76 



se u předešlé části takové složení nebylo objevilo. Dolejší díl objevuje ale i na této 

 ťásti dosti patrně, že povstal ze srostlých kroužků, neb jako kroužky ocasní nese také 

 po každé straně nohy, a sice pět párů, tak že se na tolik též kroužků uzavírati dá. 



Přední přišpičatělá část těla, totiž ta, která zrovna pod nosem se nalézá, jest 

 hlava, totiž ta část, na které se nalézá patero čidel. Uvidíme později, že se nosiči 

 těchto čidel, mimo oči, též za proměněné končetiny (nohy) považovati mohou, tak že 

 i na hlavě pět párů ústrojů vidíme, z nichžto i tu na pět kroužků uzavírati můžeme. 

 Dolejší oblouky jsou sice též velmi těsně spojeny, ale nejsou již tak zakrnělé, jako u 

 předešlé části. Hlavní kus má po odejmutí přívěsků podobu Fig. 7. 



Nejpamátnější proměna, klerá se na pěti prsních kroužcích a na dvou nejbližších 

 krčních pozoruje, záleží ve zvláštních výrůstcích, v prsní dutině zajmutých (Fig. 8.), 

 které se nejlépe spatří, když se po odstranění krunýře též vnitřnosti a svaly odejmou. 

 Na břišní straně prsou spatří se pak zvláštní způsob kostry. Ústrojí této kostry pocho- 

 píme nejlépe, rozlomíme-li čislě připravená prsa u proslřed; shledáme při tom, že pět 

 vidlicovitých výběžků k žaberní straně připojených (Fig. 8. fj odpovídá patero částem, 

 které jakožto zbytky srostlých prsních kroužků považovati se mohou. Vždy dvě ra- 

 mena těchto vidlic jsou spojeny nepravidelně zoubkovaným krajem , tak že z každé 

 strany šest výstupků do prsní dutiny sáhá a tímto omřížením prsní dutina na dva díly 

 se dělí, na hořejší a dolejší. V hořejším větším leží vnitřnosti a svaly, v dolejším ale, 

 který vlastně jen hlubokou strouhu představuje, leží lak nazvaná mícha (Růckenmark). 



Všeobecný tento popis dostačuje aspoň poněkud, aby se poznalo, jaké znamenité 

 proměny kroužky utrpěti mohou, ačkoliv pravé důkazy toho hlouběji leží, nežli zde vy- 

 ložiti můžeme. Pochopení této proměny usnadní se ale ještě více zevrubnějším pozo- 

 rováním tak nazvaných noh. 



Na každém kroužku, a sice vždy na dolejším oblouku, sedí dva přívěsky, které 

 ale na rozličných místech těla rozličnou podobu mají, totiž podobu ploutví na ocase, 

 lak nazvaných panoh na ocasních kroužcích, prsních noh na prsou, klepet a konečně 

 na hlavě také podobu kousavých noh a nosičů čidelných ústrojů. Nejjednodušší tvar 

 těchto přívěsků objevuje se na ocasní ploutvi, kdežto po každé straně na posledním 

 ocasním kroužku lakový přívěsek jest vklouben, který skoro schematickou jednoduchostí 

 vzor všech ostatních představuje. 



Každá taková poboční ploutev skládá se totiž ze člyr kusů, a sice: z kusu, 

 který bezprostředně na dolejším oblouku posledního ocasního kroužku sedí (Fig. 2. a 9.); 

 z dvou širších a plošších kusů , k předešlému připojených (Fig. 9. /' O > ^ konečně 

 na zevnitřním kuse ještě z polokruhové desky (Fig. 9 pj. Vczmeme-li nyní luto kon- 

 četinu za vzor všech ostatních, mflžome všeobecně říci, že každá se skládá z kusu, 

 k němuž dva jiné připevněny jsou a kteréž oba ještě jinými husy prodlužovati se mohou. 

 Tak nazvané panohy čili nepravé nohy ocasu objevují skutečně týž tvar, o čemž 

 se snadno (Fig. 10.) přesvědčiti můžeme. Spatřujeme jenom, že články lyto jsou velmi 

 ztenčeny a poměrně prodlouženy ; na každém ocasním kroužku sedí jeden pár. Podoba 

 pravých čili prsních noh, k nimž také klepeta náležejí, odchyluje se sice již mno- 

 hem více od podoby s ocasní ploutví, ale všeobecný vzor jest u nich přece zachován. 

 Nebot nalézáme nejdříve opět onen lichý kus bezprostředně vkloubený mezi dva proužky 

 prsou (Fig, 4, a Fig. 3. IJ; na tomto kuse spatříme na zevnitřku dva otvory, v do- 



