77 



lejším otvoru pak jest pevný článek vklouben, který dále ještě řadu jiných článků nese 

 a s nimi nohu tvoří (Fig-. 11.). 



Druhý článek, který dle obdoby s ploutví na prvním lichém vedle předešlého se- 

 děti má, jest ovšem ukrytější, ale najde se též, odstraní-li se pozorně prsní krunýř ; 

 ne bot pak se objeví mezi oběma proužky prsou ukrytá prsní noha, která ale není nic 

 jiného, nežli žabro, jehož ústrojí později vyložíme. Shledáváme tedy, že i na prsních 

 nohou všechny články piivodního vzoru se nalézají. Zadní dvě prsní nohy mají docela 

 to samé uspořádání, přední tři páry ale uchylují se od nich jenom v tom, že předpo- 

 slední článek jest sesilněn, přišpičalěn a nad poslední prodloužen, že s posledním tvoří 

 zvláštní kleště, na nichž dolejší (posledin) článek jest pohyblivý. Poslední dvě klepeta 

 mají totéž ústrojí, pi'edposIcdní článek jejich jest ale mnohem více sesilněn. V dutině 

 jejich nalézají se dva nejsilnější svaly celého těla, tak že končetina tato v silnou zbraň 

 proměněna jest (srovnej Fig. 12. s Fig. 13.). 



Porovnáme-li nyní ještě ostatní přívěsky, které obstupují ústa, najdeme též všude 

 zachovaný původní vzor. Spatříme totiž opět lichý kus, kterým jest celý ústroj k tělu 

 připevněn, pak dvě řady článků, z nichžlo jedna šest silných členů obsahuje, druhá ale 

 jenom tři tenší a slabší (Fig. 14.). Ústrojí toto pozoruje se nejlépe na první kousavé 

 noze, u druhé kousavé nohy (Fig. 15.) nejsou obě řady článků již tak rozdílné, u třetí 

 (Fig. 16.) objevuje se ale již tak znamenitá proměna, že by nás to příliš daleko vedlo, 

 kdybychom ji podrobně vyložiti měli. To platí ještě více o následujících dvou kousa- 

 vých nožkách (Fig. 17. a 18.). 



Po těchto pěli párech kousavých noh následuje jeden pár ústrojů, který s oběma 

 následujícími již k hlavě náleží. 



První pár (Fig. 19.) představují kusadla (mandibulae), která se skládají z dvou 

 tvrdých a pevných kusů, k vnitřku sesilněných a několika vroubky a hrbky opatřených; 

 kusadla tato vykonávají tu samu službu, jako čelisti člověka, jen s tím rozdílem, že se 

 k sobě nepohybují kolmo nýbrž vodorovně. Za vroubkovanými hrbky nalézají se ústa. 

 Na tlusté části kusadla stojí v zadu řada článků, která se může považovati jakožto ob- 

 doba vnitřní řady článků na jiných přívěscích. 



Následující kroužek hlavy nese ústroj, jehož uspořádání jest ještě složenějši; ale 

 i na něm může se poznati původní vzor končetin. Do velikého otvoru dolejšího kru- 

 nýře náhlavního (Fig. 7.) vklouben jest jednoduchý kus, který pak aspoii první články 

 obou řad nese, z nichžlo se veliká tykadla skládají (Fig. 20.). Jedna řada skládá se 

 ze tří kusů, z nichžto poslední má podobu lirotnatuu. Druhá řada skládá se též ze tří 

 ale větších kusů, z nichžto poslední nese tykadlo samé. Tykadlo toto není nic jiného, 

 nežli řada vždy menších článků vzájemně lak spojených, že se na všechny strany volně 

 pohybovati a tedy k makáni sloužiti může. První článek tohoto ústroje jest pevně vklíněn 

 v pancíři náhlavním (Fig. 20.) a obsahuje ■ spolu čidlo sluchu. Na článku tomto sedí 

 totiž hrbek napřed provrtaný a kůžičkou přepažený. 



Vnitřní tykadla jsou mnohem jednodušší a skládají se z řady tří větších 

 článků, z nichžto poslední po dvou krátkých tykadlech nese, jejichž uspořádání s ve- 

 likými souhlasí (Fig. 21. a). Porovnáme-li nyní Fig. 9. s Fig. 21., přesvědčíme se 

 snadno , že všechny ústroje , mezi nimi co přívěsky vystupující , jenom proměnu 

 stejného vzoru představují. Proměna tato naznačuje se obyčejně jménem metamor- 

 fosa noh, což ovšem není zúplna dobře, poněvadž tato metamorfosa spojuje ústroje. 



