81 



zatáčejí se do zadu a nesou spoleínC malou košlčnou desku (Fig-. 31.)- Mimo to se 

 nalézá také po bokách žaludku několik zkostnalělých částí, které ale nedosahuji veliké 

 tlouštky. Nejpamátnější jest ale kousavý úsiroj (Fig-. 34.)) který do vnitřku žaludku 

 sáhá. Na vnilřní straně žaludkové kůže jsou upevněny pevné kostěné kusy, jejichž vý- 

 stupky tak k sobě přilehají, že jako čelisti oučinkovali a potravu do žaludku připrave- 

 nou rozkouskovati mohou. Všechny tyto ústroje požadují k svému pohybování svalů. 

 Mimo tenkou vrstvu svalových vláken, jimiž se vlastní žaludková kůže potahuje, nalézá 

 se i mimo žaludek několik svalů, které se k vápenné žaludeční kostře připojují. Hlavně 

 objevují se čtyry silné svaly, z nichžto dva ku předu, dva do zadu namířeny jsou. Na 

 příční lištně zkostnatělého žaludcčniho štítu upevňují se vlákna předních dvou svalů, 

 rozdělují se ve dva svazky a připevňují se ke dvěma výstupkům vnitřní strany hlavního 

 pancíře (Fig. 29. agj. Oba zadní svaly připojují se k zadnímu konci zkostnatělého 

 štítu a upevňují se u prostřed hřbetního štítu (Fig. 29. ptiť). Tylo svaly nesmíme ale 

 smísiti s kousavými svaly, jimiž se obě kusadla pohybuji (Fig. 29. m). 



Zadní část žaludku jest uložena v obou lalocích značně velikých jater a pře- 

 chází pak do střeva, které beze všech zakroucenin zrovna do zadu se táhne, pod 

 srdcem vzadu do ocasu vstoupí, a běžíc v rýze podotknutého svalového vrkoče v po- 

 sledním kroužku dole se otvírá v štčrbinovitou řif (Fig. 2. z). Játra jsou právě ona 

 žlutavá hmota v hrudi, kterou mnozí milovníci raků za nejchutnější část považují a která 

 větší díl hrudi vyplňuje. Játra představují dva veliké laloky, skoro Irojhranné a opět na 

 menší laloky rozdělené, spočívají pak na mřížové kostře hrudi (Fig. 31. 1). Zpytují-li 

 se játra blíže, shledá se, že se skládají z velikého množství trubic, které k zevnitřku 

 slepě se ukončují, u vnitř ale v společný východ se spojuji, který do střeva zrovna za 

 žaludkem se otvírá. Játra jsou tedy velikou žlázou, která vylučuje žluč, jižto ke ztrá- 

 vení potravy nevyhnutelně jest potřebí. Cím žravější zvíře, tím větší musí býti játra. 



Plodidla. V zadní části hrudi leží na játrech ústroj plodní. Na zadním la- 

 loku jater leží střední část tohoto listroje (Fig. 35.). Jest to žláza velmi složená, vzadu 

 jednoduchá, ku předu ale v dva laloky oddělená. Z každého toho laloku vybíhá bílá tru- 

 bice (Fig. 35. si) mnohonásobně zakroucená, dolů se zatáčející a konečně v prvním 

 článku poslední nohy se otvírající. Otvorem tímto vypryšfuje se semeno, neboE popsaný 

 ústroj náleží samci. Ustroj samice jest v celku týž. Hlavní část plodního ústroje jejího 

 leží u prostřed a má vzadu též dva laloky, v nichžto se velmi mnoho dutin nalézá 

 a vajíčka se rodí. Tím rozšíří se úsiroj tak, že se vzadu kolem celého žaludku roz- 

 kládá a celá játra pokrývá. Obě výchozí trubice jsou ale mnohem kratší nežli u samce, 

 a otvírají se též v prvním článku poslední nohy, kdežto se vajíčka vypouštějí. Samice 

 přilepuje tato vajíčka k nohám ocasním a chová je lam až do ló doby, když se vy- 

 lihnou. I potom hledají ráčátka útulek pod ocasem matky. 



Čidla mají své sídlo v hlavě. Sluch má svůj ústroj v nejdolejším článku 

 velikých tykadel, kdežto se objevuje dutý hrbek, blánkou (bubínkem) přepažený, v dutině 

 samé nalézá se malý vápenný kamínek, který, jak se zdá, místo sluchových kostiček zastu- 

 puje. Odtud vede průchod do veliké žlázy, v hlavě zapuštěné a před žaludkem ležící. 

 Žláza lato jest obalena kožnatým vakem. Dvě tyto žlázy zdají se náležeti k ústroji 

 sluchovému, ale úřad jejich není zevi-ubně proskoumán. Druhdy se myslilo, že to jsou 

 žlázy slinné, což ale k víře podobno není, poněvadž s hrdlem nesouvisí. 



Tykadla složená z článků pohyblivých jsou ústrojem ohmatu; mohouce se 



6 



