94 



Iřujerae při ni schopnost činiti pořádné úsudliy a závěrky, a za dinhé, že výborně roznmí řeči 

 lids]<é. Že starý Itocour, sedici odpoledne na stolku u kamen, omakává po chvílicli pazourem troubu, 

 brzo-li dostačně vychladne, aby do ní vlézti mohl, dělá rozumu jeho všecku čest. nebude však se ni- 

 komu podivným zdáti. Mnohem více překvapuje následující příhoda, kterou jsem měl s jednou kočkou. 

 Xa podzim roku 1850 přestěhoval jsem se do jiného bytu. První noc, kterou jsem v no- 

 vém příbytku trávil, vzbudilo mue k ránu ze sua neobyčejné .šramoceni v kuchyni, které bylo tak 

 silné, že skrze jiný pokoj až do toho, v kterém jsem spal, pronikala. Já byl samoten doma, po- 

 něvadž to bylo právě v dobu, kde hospodyně vycházejí pro ma.so a na trh, a dvéře bytu mého byly 

 zevnitř zamčeny. Musel mně tedy ten šramot býti nemálo podezřelý, pročež i hned z postele se 

 vzchopiv pospíchám do kuchyně. Tu .spatřím neočekávaný výjev. Hezká bila kočka , kterou jsem 

 hned poznal, že patří domácí paní, lítala po ohništi, polici, talířích a hrncích s místa na místo ouz- 

 kostlivě naříkajíc. Jak mile spatřila mne, počala se ještě více plašiti, a byla více y povětři než 

 jinde. Já obával se, aby mně nádobí uesházela, i počnu ji volati a dávám jí přívětivá slova. Kočka 

 za chvilku se utiší a zvědavě dívá se na mue s police. Já ještě více ji chlácholím a neustále 

 k sobě volám. Konečně sleze kočka pozorně dolň a ostýchavě ke mně se blíži. I já přiblížím se 

 k ni o krok, vztáhnu po ni ruku, ona se dá hladiti, narovná ocas do výšky, přikrčí se a samo- 

 libě vrčí. Jak mile však přestal jsem ji hladiti, kočka ke dveřím, tam si sedne a dívá se vzhůru 

 na kliku, patrně mně tím znamení dávajíc, abych ji ven pustil. Já na neštěstí neměl ještě druhý 

 klič, pročež jsem z vnitřku otevříti nemohl. Nicméně přistoupil jsem ke dveřím, vzal rukou za kliku 

 i dělal jsem, jako bych všemožně chtěl otevříti. Když to nešlo, pohleděl jsem na kočku, pokrčil ra- 

 meny a jinak ještě ji na znamení dával, že neui v' mé moci, abych jí otevřel. Kočka po ten celý 

 čas velmi rozumně mi do očí hleděla, i jsem přesvědčen, že mně dokonale rozuměla. Xa to ukáznl 

 jsem ji místo pod štoudví a zavolal na ni. Kočka povolně přišla a usadila se pokojně na vykázané 

 místo, s něhož pak více se nehnula, až zevnitř otevřena a ona odejíti mohla. Věc potom vysvětlila 

 se v ten způsob, že po ten čas, co byt prázden byl, než já se do něho přistěhoval, byla ta kočka 

 uvykla přenocovati v jeho kuchyni. Tak i v ten den po tmě nepozorována tam vešla, ráno pak se 

 probudíc plašila se, když spatřila okolo sebe neobyčejný nábytek a ven dostati se nemohla. Tolik 

 mohu ujistiti, že našemu sobě vespolek dorozumíváni k pořádné rozmluvě ničeho nescházelo, než 

 aby i ta kočka po lidsku mluvila. 



(Pokračování.) 



K článku „Ze iivola vlaštovek *)."■ 

 V článku onom, jejžto jsme v čísle I. tohoto časopisu byli čtli, upozorňuje spisovatel na zá- 

 jemné vlastnosti vlašřovek, a vybízí zároveň, kdyby se cos podobného vyskytlo, aby se to uveřejnilo. 

 Měl jsem často příležitost život ptactva pozorovati. Shledal jsem u vlaštovek to vše, co spi- 

 sovatel zájemnébo uvádí, i hodlám tu některé z oněch vlastnosti poněkud vysvětliti, jiné podotknouti. 

 Že vlaštovka hnízdo své ze stejné látky staví, i proč páreček onen v čas velkého sucha od 

 břehů vltavských bláto na hnízdo nenosil , odůvodnil spisovatel dost zřejmě. Domněnka jeho jest 

 pravdivá, jak o tom i rozbíráni hnízda vlaštovčího dostatečně svědčí. Připomínám však, že k pev- 

 nosti hnízda též Jakási šfáva neb slina napomáhá, Jižto vlaštovka Jako jiní ptáci, kteří uměle hnízdo 

 své staví, k materiálu sebranénn připojuje. Jinače by hnízdo její, které často beze vši podpory za- 

 věšeno Jest, Již tiži svou se časem odlonpuouti a spadnoali muselo, což v skutku Jeu pořidku se stává. 

 Tim, a mnohým se otáčením v hnízdě, dá se vnitřní ústrojnost, zvláště pak okrouhlost a uhlaze- 

 nost tak mnohých ptačích hnízd vysvětliti, což Jsem skrz skulinu prkna nad hnízdem vlaštovčím často 

 pozoroval. 



•) Viz. 6. I. sir. 30. 



