113 



hrozného a nádherného, co kde pilvorného a jakkoliv podivného, to útvar Velebilský v 

 ohromnéníi rozměru i v drobných úryvkách provozuje a nepostihlou rozmanitost obrazův 

 pamětihodných poskytuje. Že musí také fantasie lidu v takových horách zvláštním způ- 

 sobem podnícena býti, o tom svědčí celá zajímavá stránka obyvatelstva, která se týká 

 jeho jmen, pověstí a pořekadel o horách a jejich divech. — A však nám zbývá zde 

 jen místa promluviti o geognostické zvláštnosti našeho horstva. 



Horstvo Velebilské skládá se jedině ze dvou útvarů, z křídového a jurového. 



Útvar křídový. 

 Nejdříve předešleme posloupnost členův, z kterých se křídový útvar podle ny- 

 nější známosti geognostické skládá a jak se kde objevuje. 

 !4. Křída. 

 3. Zelený pískovec. 

 2. Gault. 

 i. Néocomien (nejzpodnější.) 

 V okolí pobřežních měst v Příraoří chorvatském, počínaje od Rjeky přes Trsat, 

 Bakar, Králjevicu, Cirkvenicu, Novi až do Senja, objevuje se vápenec, jenžto na úpatí 

 vyšších alp spočívaje, od vápencův jejich světlejší barvou, totiž bledošedou neb zažloutlou 

 se liší. Na severním konci Přímoří nad Rjekou blíže Trsatn skládá se vápenec tento 

 z rozmanitých okrouhlých neb hranatých, nepravidelně smíchaných kusův, zrno je barvy 

 šedé, zardělé neb světle růžové ; dále k Bakru je sloh drobnější, hornina více hutná a 

 celistvá, červenými pruhy prostoupená ; konečně zmizí docela, a postoupí místo vápenci 

 pevnému, světlošedému, silným množstvím nummulit ů v *) vyznačenému; na sousedním 

 ostrově Krku jeví se tento vápenec nummulitový u větší mohutnosti a dělá celé skály 

 na severovýchodním konci ostrova blíže města Omišlja (Castel- Muschio) ; nummulity 

 zde dosahují velikosti rozdílné od čočky až ke dvacetníku, leckde jsou tak silně na- 

 hromaděné, že činí horninu na pohled břidličnatou. Na severozápadním konci ostrova 

 jakož i na suché zemi blíže Králjevice (Porlo-Ré) přestávají zase nummulity, vápenec 

 je bez skamenělin , bledě růžové barvy, k klácenému podobný, velmi tvrdý a co sklo 

 křehký, lomu hákovitého. Zde na pevné zemi jako tam na ostrove obsahuje vápenec 

 hojné druzy a couky kláceného vápence rudohnědého. 



Dále na jih od Senja přes Karlopág až k severnímu pomezí Dalmácie skládají se 

 holé skalnaté břehy adriatické výhradně z vápence slepencového, mramorovitě žíhaného, 

 jako blíže Trsatu. Místy zde představují četné strmé homole, jako věže nad sebou 

 vztýčené, na povrchu velmi ostré a břitké, zde onde četnými hroty pokryté, které se 

 vápencem světlým, co sklo tvrdým a všemu zvětrání vzdorujícím, jako nezrušitelnou 

 korou povlékají ; stráně tyto jsou skoro nedostupné, aspoň velmi nebezpečné, a jsouce 

 naprosto holé, všeho rostlinstva prázdné, co úžasné kostrobledé stěny nad mořem se 

 vypínají a každého příchozího od Dalmácie podivně překvapují. 



Slin je vedle vápencův těchto velmi slabě vyvinut, a více se ho na ostrove 

 Krku nežli v Přímoří nalézá : jest barvy šedé, někdy zamo Jralé , na pohled mdlý a ze- 

 movilý, větším dileín bridličnatý. zkamenělin neb otiskův rostlinných ani památky. 



*) Ňttthmníity predstavají ploské čočkovité tvary, u Tiiltř množstvím komůrek v závitkn slo- 

 jictch opatřené. Počítají se k nejnižším živočichům, tak nazvaným kořenožcům (Rhizopoda). 



8 



