124 



k honbě nenaleznu. Okolnostmi přinucen nemohl jsem se až do 2. dubna na větší výlet 

 vydati, i obmezoval jsem se vždy jenom na jeden den. 



Dne 2. dubna, obdržev od p. plukovníka Pavelióe povolení, vcelém okresu Ilirsko- 

 banálského pluku ptáky stříleti, a spolu doporučen jsa všem jemu podřízeným důstoj- 

 níkům, by mne v mém podnikání podporovali, odebral jsem se do vesnice Saji, vzdálené 

 asi čtyry hodiny cesty na západ od Bílé Církve. 



Na cestě té přišlo nám jeti přes cíp pískové pusty, která se zde na sedm čtve- 

 rečních mil rozprostírá a na mapách obyčejně Belo herdo, Sandebene nazna- 

 čena bývá. 



Výraz tento poslední není však dobře volen, an položení to naskrze planinou na- 

 zývali se nemůže a od Němců banálských v pravdě lépe výrazem S a n d h il g e 1 se vy- 

 značuje. Nejsou tu arci žádné značné výšiny, ale jest to veliké množství malých kopců 

 asi stejné výšky, složených ze samého velmi drobného písku, a jenom na některých 

 místech povrchu drnem a někdy též jalovcem neb jiným křovím porostlých. Mezi těmi 

 kopci jsou malé kaluže neb bahna rákosem zarostlá, která skrytými hlubinami svými pro 

 nepovčdomého cestovatele nebezpečnými se stávají. Písek celon tuto krajinu kryjící 

 jest obyvatelům Banálu velikou obtíží, an větrem nesen zasypává okolní polnosti a ne- 

 ourodnými je činí. Silnice se onou pustou též vésti nemohou, neb je vítr, kdykoliv se 

 mu zlíbí, bud zavěje anebo podemele a odfoukne. Nezbývá tedy hraničárům nic jiného, 

 nežli po každé jinou cestou jeti, při čemž se na delších cestách hodně zablouditi může. 

 Vítr tu vůbec tak hospodaří, že vždy po několika lotech pískové kopce jiná stanoviska 

 zaujímají. 



Před několika lety postavila katastrální komisse veliký trojhran ria jeden z nej- 

 vyšších kopců. Pozdější přehlížející komisse však dlouho marně po tomto znamení pá- 

 trala, a když jej konečně nalezla, musela je dáti vyhrabati, neb se bylo celé v písku 

 octnulo. 



Vrchní vojenská správa Ilirsko-banátského pluku dává sobě velmi na práci, jak by 

 zlý tento živel opanovala, a vláda sama vynakládá ročně velikou summu na regulování 

 neb vlastně upoutání jeho. Poutání to děje se sázením vrbového neb jiného proutí, 

 mezi nímž se délkou času země a drn usazuje a písek takřka kůrou pokryt větru ne- 

 přístupným se činí. 



Pastva, kterouž porostlé kopce dobytku poskytují, učinila by tu možné zakládání 

 osad, kdyby o pramenitou vodu tak veliká nouze nebyla. Ve vsi Petrově selu, kteráž 

 na jednom ourodném místě u prostřed pustiny leží, musejí obyvatelé vodu 35 sáhů ze 

 studny vážiti, a to jen pro potřebu svou vlastní, an dobytek z močálů napájejí. 



(Pokračování.) 



Drobnosti. 



Výjevy ze & i v o l a zvířat. 



(Polsračoíáni.) 



Při vši své chytrosti má kočka uehrubě dobrou pověst. Vůiiec přikládá se ji faleš a po- 



tmčšilosf, čemuž ani tenkráte bychom se nedivili, kdjby se toho žádni skuteční příkladové neiiasky- 



lovali, poněvadž všecky způsoby jeji, nade všecko pak její loudavá podkrádavost, patrně zdají se 



