145 



— Jde-li ti tedy o slovo, proč nám lépe chutnají u některých rostlin mladé 

 výrůstky a u jiných zase plody ? 



... Na to se dá odpovÉděli. Každá rostlina má svou zvláštní lálku, kte- 

 rouž se ode všech ostatních rozeznává. Látka tato jest ale předce na rozličných 

 stupních vyvinutí jiná; u některých pak jest právě jenom při jistém stupni vyvinutí 

 jedlá. Na takové okolnosti dává člověk pozor a používá pak rostlin dle toho ke svému 

 prospěchu. 



— Náleží mouka také k takovým látkám ? 



. . . Dohře, že mi to připomínáš, právě v tom ti mohu celý pochod lépe vy- 

 světliti. 



— Ale ještě něco napřed ! Co pak jest vlastně mouka rosllinoznalci ? nebot 

 těm jest všechno něco jiného, nežli nám obyčejným lidem. 



. . . Obyčejná pšeničná, žitná nebo jiná mouka jest smíšeninou rozličných věcí. 

 Hlavni část tvoří ovšem vlastní škrobová mouka; totiž látka, která se skoro ve všech 

 starších buňkách usazuje a sice v rozličné velikosti a podobě. Škrobová zrnka skládají 

 se vždy z mnoha vrstev, kleré ge vzájemně objímají, jelikož pouze usazováním nové 

 látky na povrchu se zvětšují; pod drobnohledem pozoruje se tedy na nich mnoho sou- 

 středních čar Cobr. 23.). 



— A taková složená zrnka měla by se tvořiti v buňkách, jež bez toho jenom 

 pod drobnohledem spatřili míjžeme ? 



... Ba ještě více, tato zrnka nalézají se v značném množství v buňkách, a při 

 lom jsou tak malá, že by se jich tam ještě více vešlo. Semena obilní, dřeň ságo- 

 vých palem, zemáky a t. d. mají buňky přeplněné velikými škrobovými zrnky, což pod 

 drobnohledem velmi zajímavě se představuje. (Obr. 24. představuje buňky z dělohy bobu.) 



— Zdá se mi ale, že zrnka škrobová u rozličných rostlin také z rozličných 

 látek se skládají, nebof zemák má docela jinou chuf nežli bob ? 



. . . Nikoliv. Zrnka škrobová obsahují vždy tu samu látku, totiž dle váhy 12 

 podílíi uhlika, 20 podílů vodíka a 10 podílů kyslíka. Moučnaté plody a hlízy obsahují 

 ale mimo škrob také ještě blánky buněční a jiná zrnka, která v tekutině buněčné 

 plovou. Blanky buněčné skládají se sice skoro z té samé látky jako škrob, ale zrnka 

 v tekutině plovoucí obsahují mimo uhlík, vodík, a kyslík také dusík a sice v nejrozlič- 

 nějších poměrech, tak že povaha zrnek do nekonečna měnili se může. Z toho pochází 

 pak rozUčná chut rozličných rostlin. 



— To jest znamenité, teď bych mohl býti pathelickým. 

 ... To dělají jenom nevědomci. 



— Vidíš, na to jsem nepomyslil, že od vytvoření těchto malých měchýřků čili 

 buněk takřka pozemní blahobyt celých národů závisí. Poměr tento jest znamenitý, ve- 

 likolepý ; tak malé prostředky a tak veliké oučinky 1 



. . . Přijde na to, z jakého stanoviště se člověk dívá. Mně se v tom nezdá 

 nic býti lak velikého, že člověk tolik škrobových zrnek snísti musí, nežli se z něho 

 něco řádného vyvede. 



— Bud jak buď, buňka laková zůstává předce podivnou věcí se svými blánkami, 

 škrobovými a jinými zrnky. 



, . . Milý Bože, namáhal jsem se, abych mu podivné tyto věci vysvětlil, a nyní 

 leprva začíná se diviti. 



10 



