148 



vých krajinácli, nýbrž po celé zemi stejně panovati. Nebof všude, kde se kamenné ulili 

 vyskytuje, v Evropě, Asii, v Americe a Austrálii*) nalézají se ty samé otisky rostlin. 

 Patrno jest tedy, že toto rostlinstvo pravěké nejenom od tepla slunečního, nýbrž také 

 od jiné příčiny záviselo, kterážto příčina jiná býti nemůže, nežli vnitřní teplo země, tehdy 

 ještě na povrchu svou silu jevící. 



Předeslavše tato poznamenání, potřebná k pochopení pravěkého rostlinstva, obrá- 

 tíme se nyní ku přehledu a popisu jednotlivých rodů a druhů, při čemž se ale obme- 

 zovati budeme na skameněliny české, poněvadž jsou nám při ruce **) a k účelu na- 

 šemu nejdůležitější. Má-li však pojednání naše míti praktického užitku, musíme je uvésti 

 ziíplna, totiž všechny druhy, které dosaváde v kamenném uhlí českém vynalezeny byly. — 



Připomínáme zde, že rostliny bezděložné rozvrhují se na dvě tlupy, z nichžto 

 jedna obsahuje rostliny pouze z buněk složené, jako řasy (Algy), lišejníky a houby, 

 druhá pak rostliny cévnaté, jako mechy, kapradiny, přeslice. První, totiž rostliny bu- 

 něční, chybí v útvaru kamenouhelném skoro docela, anebo jsou jenom v nezřetelných 

 a vzácných otiscích zachovány, tak že bližší pozornost jim věnovati nemusíme. Není 

 ovšem pochybnosli, že v pravěkém rostlinstvu nescházelo hub, lišejníků a řas, ale útlost 

 jejich vysvětlí snadno vyhynutí jejich stopy. Za to ale objevují se u velikém množství 

 rostliny bezděložné cévnaté. Tlupa lato rozstupuje se dle umístění výtrusů 

 (sporae, zrníček plodních) na lodyhoplodé a listoplodé; ony totiž nesou vý- 

 trusy na lodyze, tylo na listech. 



Lodyhoplodé rozstupují se zase ve dva oddíly, z nichžto jeden obsahuje rostliny 

 S převládající lodyhou nebo kmenem a ve vřetenu stojícími listy (Verlicillatae), druhý 

 ale má lodyhu všude stejně a hustě listnatou (Foliosae). 



Oba tyto oddíly, které se v mnoho čeledí rozděliti dají, vystupují velmi četně 

 v útvaru kamenného uhlí **"), 



Z oddílu vřetenatých (Verlicillatae) jest zvláště rod Calamites Sukov 

 v kamenném uhlí velmi obyčejný. Podoba jeho není tak zvláštní jako překvapující, 

 poněvadž se znaky dnešních přeslic (Equiselum) spojuje stromovitou tlouštku a výšku. 

 Kmeny této rostliny jsou skoro vždy na plosko stlačeny a nezřídka vrstvičkou uhel- 

 nou potaženy. Kmen byl dutý, na svém povrchu hladký, na vnitřní straně jemně po 

 délce rýhovaný a příčními stěnami na komory oddělený, jejichžto velikosti zdola nahoru 

 přibývá. Na zevnitřku seděly v stejné výšce s příčními stěnami na malých uzlíčkách úzké. 



*) útvar kamenouheliiý objevuje se v Anglii, Sliotsku, Irsku, veFraucii, Španělsku (EslremaJura), 

 v Belgii, Německu, (Falcku a Slezsku), v rjši Bakouské (v Cechách, Moravě, ve Slezsku), v 

 Rusku až k Bílému morij mimo to v Grouii, na Medvědím ostrově (74°,5 ser. šíř), ua 

 ostrově MelviUe (75" s. s), na Spicberkách, v severui a jižní Americe, jmenovitě v Nové 

 Granadě a sice v provincii Autiquia, u Zipaquluy ua rovině Tansa, u Klo Lucas v Popajana 

 a u Huanuco v Peru, v Bolivii, v ťliili mezi Valparaiso a St. 'Jago. V Asii vyskytuji se 

 kamenouhelué sloje u Jekatariueuburku , na Uralu, ua Altaji, v Sibiři, pak ve východui 

 Indii a na ostrově Borueo. Též pátý díl světa má uhelné sloje v Novém Hollandě a na Van 

 Dlemeuově zemi. V Africe se nalézá iihlí zvláště v horním Egyptě a v Algirsku. 



'*) Krásná a velmi bohatá sbírka nalézá se v národním Museum v Praze. Jest tam nahroma- 

 děn úplný materiál ke spisům hraběte Šternberka a Cordy. 

 ) Pojednáme zde o nich dle Ungrova přehledu: Geuera et species plantarum fossiliam. 

 Vindobonae 1850. 



