151 



Sphenophyllum emarginatura Bro- (Obr. 6.) 



gniart (Rolularia marsileacfolia Slernberg) má lo- 

 dyhu vĚlevnalou, lisly klínovité, po 6 ve vřetenu, 

 klasy na lodyze sporé. U Svinné. 



Splienophyllum den tatům Brogniart 

 (Rotularia pusilia? Slernberg) má lodyhu slabou, 

 dolejší víeleny chudolisté, hořejší 121islé, listy 

 klínoviló, na konci zoubkované. U Radnic. (Obr. 6.) 



Sphenophyllum fimbriatum Bro- 

 gniart (Rolularia polypliylla ? Sicrnberg) má vře- 

 teny 201isté, lisly klinovilé, na konci rozeklané. 

 U Radnic. 



Ne méně hojné, jako právě popsané vřetenovilé objevují se ve vrstvách kamen- 

 ného uhlí též listnaté bezděložné (Foliosae) rostliny, na jejichž kmenech lisly pra- 

 videlně rozestaveny jsou. V nynějším rostlinstvu zastupují se hlavně rodem plavu ní 

 (Lycopodium); rostlinkami to mechovilými, 1—2 stř. dlouhými a tenkou větevnatou 

 lodyhou opatřenými, na kterýchžto lodyhách jemné, podlouhlé, Irojhranné listy hustě 

 rozestaveny jsou ; výtrusy nalézají se v končeních klasech. Listnatí tajnosnubci útvaru 

 kamenouhelného představují ale stromy znamenité velikosti, k nimž se počítati mohou rody 

 Stigmaria, Sigillaria, Syringodendron, Diplo.xylon, Lepidodendron, Bergeria, Lomatophloyos, 

 Cordaites, Lepto.xylum, Heterangium, Rhytidophloyns, Lepidnphloyos. Bezpochyby tvořily 

 tyto kmeny ony pravěké lesy, z nichžto se kamenné uhlí vytvořilo. Nejobyčejnější, jme- 

 novitě v okolí Slánském a Šaclířském, jest rod 



Stigmaria Brogniarl, který představuje kmeny '[., — 1 siř. tlusté. Na kmenech 

 těchto objevují se v pravidelném rozestavení malé jamky, v nichžto listy seděly. Listy tyto 

 byly jemné, oblé, bezpochyby masité, a spočívaly na krátkých stopkách. Kmeny samé byly 

 oblé, objevují se ale obyčejně stlačené, vycházejí pak, jak jmenovitě v Anglii pozorováno 

 bylo, od střední jisté části, která silné větve na způsob hvězdních paprslkíi na všechny 

 strany rozesílala. Na oslrově Cap Breton objevily se Stigmarie pod kmeny Sigillarií, 

 a někteří soudí dle toho, že snad nebyly nic jiného, nežli kořeny těchto kmenů. V uhel- 

 nách českých a slezských jsou lak obyčejné, že Goppert velikou část uhlí zrovna z nich 

 odvozuje. 



Stigmaria ficoides Brogniart (Vario- 

 laria ficoides Slernberg) má kmeny položené, lisly 

 oblé, dlouhé, hladké. U Radnic, Svinné, Slaného, 

 Šaclíre atd. (Obr. 7.) 



Stigmaria confcrta Corda má listy 

 poněkud stlačené, jemně rýhované, skoro spirálně 

 rozestavené. U Svinné. 



Sigillaria Brogniart obsahuje paměti- 

 hodné, často kolmo stojící kmeny až na 40 stř. 

 dlouhé a 3 — 5 stř. silné. Povrch těchto kmenů 

 jest pokryt jizvami, v kolmých střídajících se řa- 

 dách rozestavenými. Jizvy tyto mají hranaté kraje, 

 a uprostřed nesou stopu tří přetržených svazků cévních, které se prostíraly do listů. 

 Neb na jizvách těchto seděly lisly úzké, jehlovité, dlouhé. 



