156 



Geschichte derschadliclien Golumbatzor Mucken, v níž udává příklad, 

 jak mnoho dobytka roku 1783 jen v několika obcích padlo. Udává 20 koní, 32 hříbat, 

 60 krav a volů, 71 telat, 130 prasat a 310 ovcí. 



Udání toto bylo by k víře nepodobno, kdyby se neuvedl způsob, jakým vlastně 

 muška ta dobytek usmrcuje. Vyhledává totiž na těle měkké částky, které nejsou chlupy 

 porostlé, jako u očí, nosu, huby, uší, pohlavních údíi a řiti, tu hltavě krev pije a uštknu- 

 tím svým zapálení způsobí. Namnoze vnikne i do průdiišnice a to v takovém množství, 

 že zvíře se udusiti musí. 



Dr. Schonbauer uvádí příklad, dle kteréhož jeden kůň, následkem těchto mušek 

 padlý, celou průilušnici i větve její jimi naplněné měl, a povážíme-li, že již jedno uštknutí 

 důtklivou bolest a oteklinu způsobí, lehko vysvětlili se dá, že zvíře jimi celé osypané 

 zajíti musí. 



Ncpřicházeji však mušky tyto každoročně do Banátu, neb to na větru záleží, 

 který právě v dobu jejich se vyrojení vane. Severní vítr odnáší je do Valašska, jižní 

 pak nejčastěji do okrsku Ilirsko-banátského pluku. 



Některý rok se stune, že větrem hnány z největší části v Dunaji se utopí, proto 

 ale přece příštího roku opět v té samé hojnosti se zjeví. Roku 1785 zahnal vítr jedno 

 hejno těchto mušek do Sedmihradska až k místu Děva, kdež v malé době jedenácte 

 kusů hovězího dobytka usmrtily. Hned na to byly od silného deště zničeny. 



Podívuhodno jest, že posaváde nižádným namáháním se nepodařilo, pravý původ 

 mušek těchto vypátrati. Prvotní důmnění o jejich zniku byla báječná pověst, že vyle- 

 tují z Golubacké jeskyně, kteráž na proti hradu téhož jména na rakouském břehu Du- 

 naje ve vysoké stráni se nalézá. O jeskyni té si Srbové vypravují, že když sv. Jiří 

 pověstného draka zabil, jej do télo jeskyně hodil; a právě z tlamy této potvory prý 

 mušky tyto vyletují a okolní krajinu souží. 



Domněnka ta nalezla podpory v nepřístupnosti jedné částky jeskyně té, nebof po- 

 tok, jenž se z ní valí, nepřipouští hlubinami svými pátrať.de až na konec. Pochodem 

 času ta pověst se zcivilisovala a nastalo opravdu mínění , že by mohly mušky v jeskyni 

 lé svůj původ míti, a na návrh jednoho učeného pána dal se otvor asi před dvaceti 

 lety pevně zazdíti. Když se však příštílio roku mušky v starém pořádku objevily, tu se 

 zeď více neopravovala, až se poznenáhlu vlhkoslí sesula. 



Druhé mínění bylo, že vycházejí mušky z poupat bukových lesů, kterými hory 

 v těchto krajinách pokryty jsou, a to hlavně z té příčiny, poněvadž právě v čas roz- 

 víjení se těchto poupat mušky se objevují. Jinak se udává, že v bylinách vodních, 

 kterými kamení ve zdejších potocích porostlé jest, vajíčka ukryla jsou, a v určitý čas 

 n)ušky takřka z vody se vyvinou. Pozdějším pálráním se ale dokázalo, že mušky na 

 těchto bylinách pozorované jen náliodou do vody spadly, nikoli však původ svůj od 

 nich neberou. 



Na základě tohoto posledního domnění jest v nejnovějším čase nařízeno, potoky 

 krajiny té košťaty všemožně čistiti a tím neblahý plod ten poněkud pleniti. 



Hlavní prostředek, jakým hraničáři dobylku pomáhají, jest kouř, kterýž způsobuji 

 nejvíce zapálením hnoje. Dobytek, jak mile z daleka. mušky spatří, počne se plašiti a 

 tryskem uhání v ta místa, kde kouř vystupovali vidí ; že však mušky tyto po mnoho dní v 

 krajině zijslanou a dobytek pro hlad v kouři nevydrží, není prostředek ten dostatečný. 



